158 
bergen åro kala ech skrofliga, i vestra deremot åro de tåckta 
af grus och sand. Regio pineto-montana, som ligger om- 
kring 300 fot öfver hafvet, öfvergår så småningom i vid- 
stråckta, sterila ljunghedar, hvilka upptaga det mellersta inre 
Skane. Rådande jordmån år sand- eller grus-blandad svart- 
mylla. I vissa trakter t. ex. Ousby finnas vidsträckta, o- 
låndiga mossar, hvilka i botaniskt hånseende åro föga in- 
tressanta. Hela trakten år föröfrigt mera lik det angrån- 
sande Småland ån det öfriga Skane, och det till den grad, 
att nåstan alla våxter, som derstådes förekomma, åfven fin- 
nas hår; isynnerhet år likheten med vestra Småland lätt i 
ögonen fallande. Hvad derföre vegetationen angår, år den 
icke blott den fattigaste i Skane, utan otvifvelaktigt finnas 
i hela S. Sverige fa trakter med torftigare vegetation. 
De allmånnaste våxterna åro 1) på ouppodlade stållen 
Coniferæ, Calluna vulgaris, som upptager stora stråckor, 
Vaccinia, Empetrum, Galium saæatile, den allmånnaste . 
arten af slågtet, Festuca ovina m. fl. Ledum palustre lik- 
som Pyrolæ, med undantag af JP. secunda, äro ganska såll- 
synta; 2) på ångar Hypochæris maculata, H. radicata, 
Leontodon autumnale, Hieracium Pilosella, H. vulgatum, 
Arnica montana, Campanula rotundifolia, Rhinanthi, Me- 
lampyrum pratense, Pyrus Malus, Aira flexuosa m. fl. 3) 
i åkrar, nåstan desamma ogråsen som i vestra Småland, 
Artemisia vulgaris, Anthemis arvensis var. agrestis, Son- 
chi, Sherardia, Galium Aparine, G. infestum, Galeopsis 
Ladanum, allmånnast i slågtet, Raphanus Raphanistrum, 
(Sinapis arvensis år såsom vanligt i skogstrakter sållsynt) 
Spergula arvensis, Pisum arvense, Vicia angustifolia var. 
segetalis, Avena strigosa m. fl. Här odlas liksom i vestra 
Smaland till följe af den sterila jordmånen sållan vinterrag, 
hvilket icke obetydligt inverkar på åkerogråsens förekomst; 
4) i vatten Lobelia, Nymphæa och Nuphar, Potamogeton 
gramineus, P. natans, Myriophyllum alterniflorum m. fl. 
5) i kärr Scirpus cæspitosus här, såsom vanligt i vestra 
provinserna, högst ymnig, Cornus suecica, Erica Tetralix, 
Andromeda polifolia, Vaccinium Oaycoccos, Eriophorum 
vaginatum, Rhynchospora alba, Myrica, Calla palustris 
samt flera Carices etc. På våta ställen idum e dess- 
utom allmänt Hydrocotyle vulgaris. 
Denna trakt, hvars allmånnaste växter nu blifvit an- 
 fórda, innefattar en sträcka af omkring 7 mils längd och 2 
à 3 mils bredd. Den utmärkes mindre genom de derstädes 
förekommande sållsyntare arterna än, såsom förut blifvit 
nåmndt, sin fattiga vegetation. Hela antalet af de inom detta 
område anmärkta växter stiger knappt till 500, hvaraf 
omkring 370 äro Dicotyledoneæ, 110 Monocotyledoneæ och 
