147 
utstående, raka, från lancettlik bas långt syllika, helbråd- 
dade, rännformiga (nerven bred, utlópande) på ryggen glatta, 
bräckliga, torra krökta hit och dit; perichæt. blad lancett- 
likt-syllika, upprätta och bräckliga; frukten eggrund , något 
upprät, föga krökt, obetydligt farad, med omürklig hals; 
tänderna till midten regelbundet tvåklufna; ringen dubbel, 
flygtig; locket syllikt med dubbelt längre mössa. 
Funnen i Juli 1856 på flera ställen i tall- och björk- 
regionen i Piteå Lappmark, såsom vid Adolfsströms bruk på 
ruttna stubbar och trädrötter (fruktbärande), i kärr nedom 
ena toppen af fjellet Peljekaise, på torr jord på en holme i 
Hornavan vid Arjeploug, m. fl. ställen. Äfven anträffad af 
N. €. Kindberg på Gottland i Rute socken i kärr vid Far- 
dume och meddelad under namn af JJ. strictwm. Förvaras 
äfven, benämnd D. elongatum, i Swartz's herbarium från 
Lappland. 
Tufvorna breda, 1—3 tum höga, mer eller mindre sam- 
manhångande af rödbrunt ludd , nedtill blekgula, upptill gröna 
och glänsande.  Stjelken styf och bräcklig. Bladen uppåt 
allt större och längre; cellerna i toppen rundade, i midten 
förlängda, vid basvinklarna quadratiska, rödbruna, alla fyllda 
med bladgróna. Honblomman 12-bladig, bladen halft slid- 
likt omfattande, helbräddade med spådare nerv och af lösare 
byggnad. Frukten på tumslàngt eller mindre, glatt, halm- 
gult skaft, som ofta genom nyskott synes sitta på sidan, 
blekt rostfårgad och tjockväggad. Tandkransen brun-ród. 
Sporerna medelmåttigt stora, ródgula. Locket af fruktens 
längd, från rödbrun basis förlängdt i ett blekfärgadt spröt. 
Mössan halmgul, i toppen mörkare. Honplantan smalare, 
mera grenad och blandad med hanvüxterna. Bladen min- 
dre, bredare, ofta något ensidiga, torra mera krökta, med 
spädare nerv och mindre bräckliga. Hanblommorna 3—8 
på sidan och i toppen af samma gren, knoppformiga, 6-bla- 
diga; antheridier och paraphyser talrika. 
Anm. Denna art skiljes genast från D. strictum med sitt korta 
och krökta fröhus, från D. elongatum och D. congestum genom 
sina långa, raka och ytterst spröda blad. Inom Europa finnes 
ingen med den ifrågavarande nära beslågtad art; dess närmaste 
granne synes, så vida man vågar döma af endast beskrifning och 
figur, vara en antipod-art, D. setosum Hook. fil. et Wils. Fl. 
