148 
Antarct. I p. 129, tab. LVIHI fig. 5, från Aucklands- och Camp- 
bells-ógrupperna, hvilken likväl har sågade bladkanter. 
Sphagnum  fimbriatum Wils. 
Stjelken smal och wvek, m. ogrenad, med bredt om- 
våndt-eggrunda, trubbiga, okantade och fransiga blad, som 
sakna spiraltrådsceller; grenbladen eggrundt-lancettlika, 
spetsiga, concava; fruktgrenen kort med omvündt eggrunda, 
trubbiga, intryckta och mycket kupiga blad; frukten klotrund. 
Patråffades i Juni 1856 med ännu ej mogna frukter i 
Falktråsket nedom Falkberget vid Skellefteå stad i Wester- 
botten och vid nybygget Koroqueik på östra stranden af sjön 
Udjaur i Piteà Lappmark. — Först upptåckt vid Cap Horn, 
sedan i arctiska Nord-America, England och Vogeserna. 
Stjelkens grenar 3—5 från samma punkt, teml. långa 
med smal utdragen spets. Stjelkbladen upprätta, något runda 
eller bredt spadlika, mot spetsen bredare ån deras hela långd, 
okantade, alla cellerna saknande spiraltrådar, spetsens mel- 
lanceller bildande ett óppet, fransigt nåt, uppkommet af de 
egentliga cellernas i spetsen felslagning. Grenbladen upp- 
rátt-utstaende, concava, spetsiga, upptill utstående af spiral- 
trådsceller.  Fruktgrenbladen 6—8, mycket breda, trubbiga 
och tått omfattande den omogna frukten. 
Anm. S. acutifolium , dess närmaste sligting, skiljes lätt genom 
sina styfva sljelkar med bredt eggrunda, något spetsiga blad, 
hvilka äro kantade, med hel rand och upptill. bestående af spiral- 
trådsceller; sina mindre spetsiga grenblad och den mycket långre 
frukigrenew med vanligen 12 blad, som äro mycket smalare, 
spetsiga och mindre concava. 
Jungermannia Helleriana N. v. Es. 
Stjelken krypande, intrasslad, grenig och rottrådig; 
bladen concava, de nedre utstående, något ensidigt uppåt 
böjda, till omkring midten tvåklufna, flikarna likstora spet- 
siga. vanl. helbräddade; svepebladen två- eller tre-klufna, 
sågade; kalken eggrund med hopdragen och veckad mynning. 
På ruttna furustammar bland Dicranum montanum 1 ett 
skogskårr vid Gåsberget i Järfälla socken, 1% miln. v. om 
Stockholm, fanns denna sållsynta art i Juni 1853, men utan 
frukt. Med utvecklade kalkar antråffades den åfven i Juni 
