495 
just de allmänna resultaterna, som für dagen göra mesta 
uppseende, (t. ex. Schleidenska fruktifikations-theorien), blifva 
vanligen, efter att hafva gjort sin rund genom vetenskapen, 
öfvergifna. Deremot framstår Linné ännu odfvertråffad i den 
biologiska Botaniken. De många herrliga uppsatser i denná 
väg, som finnas i hans Amoenitates Academice, var vår 
första afsigt att här referera, men vi hafva i brist af utrymme 
för närvarande måst afstå derifrån. De grunda sig på en 
uppfattning i stort af lifvets verksamhet; som snillets ska- 
pelser äro de oförgångliga. 
En annan i ögonen fallande olikhet emellan den äldre 
och nyare Botaniken är den öfvervägande vigt och betydelse, 
större samlingar nu erhållit. De spela nu mera samma róle 
i Botaniken som det grofva artilleriet i politiken. Den, som 
i hvardera afseendet disponerar största massan, har en af- 
görande röst och kan tillåta sig mycket öfversitteri, som 
af mindre rikt försedde ej skulle fórdragas ". Men samlin- 
gar förvärfvas nu mera icke genom enskild flit eller tillfalla 
deras idkare, såsom Linné, som en gärd af aktning; de äro 
en handelsvara, så att, för att blifva en firad Botanist, en- 
dast erfordras penningar för resor och växters inköp, pen- 
ningar för deras förvarande, penningar till aflönande af bi- 
tråden för deras ordnande och bestämmande. ^ Penningen 
utöfvar för den enskilde äfven här sin förtryckande inver- 
kan, hvarföre ock ingen nation kan i denna väg täfla med 
Engelsmännen. Att nu mera söka anlägga ett allmänt her- 
barium, utan stor förmögenhet, är öfvermodigt af en en- 
skild; jag har sjelf varit en dylik fantast, som deråt egnat 
femtio års mödor och högst betydliga årliga pekuniära upp- 
offringar, men finner nu, att mina krafter ej tillåta ordna 
detsamma. Min tröst är likväl, att betydligt derigenom skall 
vara undangjordt för ett kommande slügte. Det är offentliga 
institutioner, som. nu mera måste öfvertaga bekostandet af 
materielen; för Upsala Akademi är i detta afseende hittills 
nästan intet gjordt, ehuru dess botaniska Museum icke är 
*) Men efter deras död kommer säkert en skarp reaktion att in- 
träffa. Under sin lifstid ansågs J. Smith, köparen af Linnés herba- 
rium, för ett sådant orakel, att ej ens tvifvel af hans domslut var 
tillåtet (»non Smith; ergo non ita!» Róm. et Schult.); nu mera torde 
fà Botanisters auktoritet mindre erkännas än Smiths. 
