201 
finnas inga karakterer. Ty skürmarna förefinnas hos for 
öfrigt fullkomligt lika och tillsammans växande. exemplar än 
af axskaftens längd, bladlika, än korta syl- eller borst-lika, 
än alldeles inga; fjällen äro hos större exemplar fullt ut lika 
uddspetsade och insvepande frukterna som hos C. stygia, 
och på frukternas form kan lika litet som på stråts kantig- 
het äfven den minsta olikhet upptäckas. Det enda, som 
således återstår för att skilja dessa från hvarandra, år, utom 
det tätare axet, en obetydlig grad mörkare fjäll och upptill 
något litet sträft strå, hvilket sednare dock enligt beskrif- 
ningarna synes variera. För mig synes det derföre vara 
klart, att, såsom i Fr. Mant. HI. p. 141 och i Anders. Cyp. 
p. 35 relan skett, dessa växter böra till en art förenas. 
Vi öfvergå nu til de svåra Carices distigmatice , af 
hvilka det hufvudsakligen år C. aguatilis och salina, som i 
dessa trakter spela hufvudrölerna genom de många olikar- 
tade gestalter, i hvilka de uppträda. Min önskan hade vis- 
serligen varit att vid detta tillfälle närmare kunna granska 
den grupp-indelning, som för o. v. vanligen användes, men 
jag får dock uppskjuta detta, tilldess några bithörande for- 
mer ytterligare  blifvit granskade i fria naturen. Jag vill 
hår blott påpeka nödvändigheten af att -indraga gruppen 
Aquatiles , såsom innefattande sinsemellan högst olika arter, 
hvilka lämpligast torde på följande sätt fördelas, neml. C. 
aguatilis (sensu lat.) till Saline för dess squamæ tripliner- 
ves, C. limula till Rigide för dess platta, genom torkning 
något tillbakarullade blad och mörka fjäll, €. vulgaris till 
Prolixe för dess enkelnerviga fjåll och bladbärande slidor 
samt C. juncella, om hvars artritt jag år fullt öfvertygad, 
till Cæspitosæ för dess vid basen bladlósa slidor. Habitu- 
ella karakterer bevisa äfven detsamma; så t. ex. påminner 
C. aquatilis om C. halophila, C. limula om större former af 
C. rigida inferalpina, C. vulgaris om en småväxt C. acuta 
och €. juncella så frappant om €. cæspitosa, att Jag linge 
misstog den för den sednare. — Jag lemnar dock nu detta 
ämne für att närmare granska de i Ost-Finmarken antråf- 
fade arterna, dervid börjande med Carex aquatilis. 
Jag måste dà begynna med att bekänna min oförmåga 
att rätt kunna urskilja de arter och former, som i Fr. S. 
V. Se. och Anders. Cyp. innefattas under denna art. Lätt 
