* 
202 
igenkänd är visserligen hufvudformen med sin resliga växt, 
långa blad, n. oskaftade, tjocka och täta ax, små fjäll, run- 
dadt-ovala frukter och blågröna färg”), men denna fore- 
kommer äfven blott sparsamt i dessa trakter; jag såg den 
blott i sjön Kjolmijaure. Till densamma tyckes äfven höra 
en på flodstränderna t ex. Pasvig-elfven förekommande låg- 
växt (alnshög) form, troligen var. sphagnophila Fr., likaledes 
utmärkt genom sitt tjocka, täta ax o. s. v., men afvikande 
genom alla delars större spädhet, grönare färg, kantigare 
strå och fjäll af frukternas längd. Den närmar sig derige- 
nom de allmännast förekommande formerna, hvilka alla of— 
verensstimma sins emellan i längre (4 qvarter till omkr. 4 
aln högt), upptill skarpkantigt strå, plattare och styfva blad, 
smala, eylindriska, något glesblommiga honax, af hvilka åt— 
minstone det nedre är skaftadt, mindre rundade frukter af 
ung. fjällens làngd "). Om jag ej alltför mycket misstager 
mig, är det dessa former, som af Læstadius innefattas un- 
der. namnet C. aquatilis epigejos och af Fries 1 Bot. Not. 
1843 p. 105 och F. Nylander i Spicil. H. p. 23 beskrifvas 
såsom en egen art, (X epigejos ””). Enligt Hartmans be- 
skrifning hör €. borealis Lang. hit, liksom äfven Anderssons 
figur Cyp. IV. 45. — Huruvida nu dessa former, allmänna 
i alla torrare kärr, böra som arter skiljas eller ej, torde 
ännu vara svårt att afgöra; nog finnas karakterer, men huru- 
vida de äro tillförlitliga, bör ytterligare undersökas. I syn- 
nerhet då de nedstiga till hafstränderna, antaga de märkliga 
gestalter; så tog Jag t. ex. vid Jarfjordbotten en för öfrigt 
med de vanliga kärrformerna öfverensstämmande med aflånga, 
åt begge sidor småningom afsmalnande frukter +), äfvensom 
*) Dock måste jag bekänna, alt stråt ingalunda är så trubbkantigt 
eller nästan trindt, som t. ex. den vid Stockholm förekommande eger, 
ehuru de för öfrigt noga öfverensstämmer med hvarandra. 
** Jag fann aldrig någon form med stråft strå (såsom C. vacillans: 
beskrifves). — Hanaxens antal är mycket varierande och- torde till 
stor del bero på årets (eller snarare föregående års) väderlek. 
***) Ej C. epigejos Fr. S. V. Sc. p. 233, hvilken visserligen till 
beskrifningen hufvudsakligen afser C. discolor Nyl., men till synony- 
merna och största delen af våxestållena denna. 
»«) Anmärkas mà dock, att vid denna mindre afseende bör fästas, 
då” den för öfrigt år en monstrås form, i det att märkena ofta ófver- 
gått till ståndarknappar, hvarigenom frukterna fórkrympt. Honaxen 
