205 
ofta ej blott i herbarier utan äfven i Floror får: se den tyd- 
ligaste C. salina Wnbg benämnd suPspathacea ”).… Men 
äfven hos denna s. k. art variera fjällen, så att — alldeles 
såsom hos C. cuspidata — de frodigare exemplaren äro 
försedda med sylspetsade fjäll, och då dertill hos. dessa 
komma något längre skärmar och det öfversta axet blir mer 
eller mindre, androgynskt, hafva vi framför oss en tydlig 
C. discolor. F. Nyl]"). — Icke ledd af något begär att 
reducera gamla. arter, utan på det tydligaste öfverbevisad 
af de klaraste öfvergångar i naturen, har jag kommit. till 
fullkomlig visshet i denna nu uttalade åsigt. Jag rekom- 
menderar åt en hvar, som har tillfälle dertill, en närmare 
granskning häraf, och jag är förvissad, att sådana: form- 
serier, som t. ex. de, jag hade tillfälle att iakttaga vid Jar- 
fjordbotten, skola bevisa, att C. salina Wnobg (mutica), 
cuspidata Whlobg, subspathacea Wormsk. och discolor F. 
Nyl. åro en enda art. 
Från denna så reducerade art synes mig C. salina 
och Aaematolepis från medlersta och sydliga Norge (nedom 
Trondhjem) och. Bohuslin vara vål skilda (huruvida de sins- 
emellan äro det, år en annan fråga), men dels emedan de 
ej tillhöra Öst-Finmarkens flora, dels emedan jag alltför o- 
betydligt haft tillfälle att växande granska dem, förbigår jag 
nu desamma. Jag vill blott anmärka, att C. haematolepis 
Drej. enl. både beskrifning och orig. ex. (i Fries herb.) år 
en helt annan art än den, som hos oss blifvit så benämnd, 
och att den vida mer liknar C. rigida, till hvars grupp den 
üfven hür. 
Vi öfvergå nu till de arter, hvilka hänföras till. grup- 
pen; Rigidæ och hvilka utmärka sig genom samma karak- 
terernas osäkerhet som de föregående, ehuru i något mindre 
*) Så t. ex. hörer Drejers C. subspathacea e. stricta , enligt allt 
hvad man af beskrifningen kan sluta, till C. salina, liksom jemfórel- 
sen med C. livida låter förmoda , att detsamma till en del gäller om 
Hartmans subspathacea. Äfven C. *reducta Drej. synes mig knappt 
vara annat än en ytterst mager form af densamma. 
** Ex. i H. N. XII. 87 från Kola-viken afvika från mina, samlade 
vid Jarfjorden, endast genom något brunare fjäll. Skall man skilja 
denna ej blott till art utan äfven till grupp, kan den ofvan nämnda 
C. vesicaria med androgynskt toppax med lika rätt göra anspråk på 
samma utmärkelse. 
