206 
grad. Den bäst utvecklade af dessa är onekligen den vackra 
C. limula, hvilken påminner på en gång om €. acuta och 
rigida inferalpina, från hvilken sednares former den dock 
litt skiljes genom längre och smalare ax, kortare och mör- 
kare fjäll, aflånga plattade frukter, liflig grön färg samt 
mycket strüfva bladkanter. De exemplar jag af densamma 
samlade vid 2:dra och 3:dje vattenfallet i Pasvig-elfven öf- 
verensstämma noga med orig. ex. och beskrifning, utan der- 
uti att de äro något mindre (fotshöga) samt att skärmarna 
ej äro längre utan vanligen något kortare än stråt, hvilket 
dessutom varierar än n. glatt än mycket sträft. — Uppe på 
fjällfälten förekommer dessutom i myrerne en annan form, 
som till de väsentliga karaktererna (sträfva bladkanter, smala 
ax, fruktformen o. s. v.) öfverensstämmer med denna art, 
men som afviker genom sin låga (qvartershöga) och spens- 
liga växt, blekare och kortare fjäll, alltid stråfva strå och 
habituella likhet med €, vulgaris. Som jag af densamma 
hemfört endast några fà exemplar (från Seidafjållen; jag har 
üfven sett den från V. Finm., samlad af Prof. Blytt vid St. 
Raipas), torde det vara vågadt, att om densamma fålla nå- 
got bestämdt omdöme. Så mycket år dock säkert, att den 
för sina korta, frukterna blott till hålften täckande fjäll, 
stråfva bladkanter o. s. v. ingalunda kan förenas med C. 
rigide former. — Hvad denna sistnämnda beträffar, vill 
jag blott anmärka, att den i kärr på de solöppna fjällslät- 
terna märkligt nog utvecklade sig till större frodighet än på 
likartade, mera skuggiga ställen i björkregionen, blott några 
få fot öfver hafvet. 
Vi hafva nu omnämnt alla i Öst-Finmarken observe- 
rade Carices distigmatice med undantag af den blott en 
gång anträffade €, cryptocarpa samt den hår allmänna C. 
Juncella. Ehuru jag ej var i tillfälle att i lefvande tillstånd 
jemfora den med C. vulgaris och cæspitosa, mellan hvilka 
den bildar en mellanlänk, och ehuru de karakterer, hvari- 
genom den igenkännes, måhända för mången ej synas till- 
räckliga, har jag ej tvekat att framställa den såsom egen 
art, dertill ledd så väl af dess egendomliga utseende och 
växesätt som af växtgeografiska grunder. Det är nemligen 
uteslutande denna, som förekommer i den högre Norden, 
och den visar der aldrig några öfvergångar. Dess beskrifning 
är i korthet följande: | 
