209 
densamma, samlade af Wormskjöld, — huru outvecklade 
och otillräckliga de än äro — höra dock till en annan, 
med -C. rupestris närmast beslägtad art. — Då nu tal år 
om C. gynocrates, må anmärkas, att ex. 1 H. N. XII. 90 
” från Ryska Lappm. ej höra till densamma, utan tydligen äro 
den af Lund s. k. C. dioica-paralleioides, om hvilken mera 
här nedan. I Skandinavien i vidstråcktaste bemärkelse áter- 
står således endast en lokal för denna art: Saltdalen, och 
detta bör väl verkligen tillhöra denna art, då dess första 
beskrifvare, Drejer, i sin Rev. Car. bor. uppgifver sig hafva 
erhållit den derifrån af Prosten Sommerfelt under namn af 
C. rupestris. Hela arten torde emellertid vara i behof af 
en noggrannare granskning. i 
Af. Qarices dioicæ förekomma i Ost-Finmarken tvenne 
former, hvilka jag derstides genast med lätthet skilde från 
hvarandra och ansåg för goda arter, nemligen en med korta, 
tita ax och utspårrade frukter (= OC, dioica) och en med 
långa, smala ax och upprätt-tilltryckta frukter, hvilken med 
bestämdhet (enl. orig. ex. och lokalen) år €. dioica-paralle- 
loides Lund. Dels genom granskning af de hemförda ex., 
dels genom jemförelse med former från andra trakter, har 
jag dock funnit obestündigheten af alla karakterer, hvarföre 
jag år ganska tvifvelaktig om deras art-skilnad. De i ögo- 
nen mest fallande künnetecknen, fruktkanternas stråfhet och 
stråets glatthet hos €. dioica, äro nemligen så litet kon- 
stanta, att jag på ett och samma ställe. (ofvan Nyborg) tog 
exemplar af den tydligaste dioica med a) strüfva strån och 
fruktbriddar, b) stråft strå och glatta fr. br., c) glatt strå, 
stråfva fr. br. och d) glatta strån och fr. br. Å andra si- 
dan finner man €. parallela med fullkomligt glatt strå, 
üfvensom med småstråfva fruktbråddar. Då dertill kom- 
mer, att på våxesittet, fjällen och frukterna inga säkra 
karakterer gifvas, så kan jag ej annat ån tvifla på råttigheten 
af deras skiljande. Ytterligheterna äro visserligen betydligt 
olika, och det vore glidjande, om man kunde påfinna något, 
hvarigenom de sårskildes. Den från (€. dioica mest afvi- 
kande år just Lunds €. dioica-paralleloides, hvilken tyckes 
vara typen för Sommerfelts, Anderssons och Hartmans be- 
skrifoingar på €. parallela, dà deremot Læstadii C. dioica 
B parallela enligt benåget meddelade exemplar vida mer 
14. 
