CRONANDER, OM FOSFOROXIKLORIDENS M. M. KONSTITUTION. 59 
och fosforsyra. Den sednare löstes i vatten och visade sig nu 
vara metafosforsyra. 2P020P + 3(AgO, C*H303) = 3 AgOl + 
+ 3C?H30?Cl + 2PO?. Vore fosforoxikloriden c fosforsyrans 
klorid (PO2)C, så borde man här fått vattenfri c fosforsyra 
(P0?) 03. 
Nedanstående försök, gjorda på det under hr Prof. L. SVAN- 
BERGS vard ställda laboratorium i Upsala, torde med afseende 
på fosforoxikloridens konstitution icke vara utan allt intresse. 
Då SCHIFFS!) uppgifter angående den produkt, som bildas 
vid fosforsuperkloridens inverkan på vattenfri fosforsyra, till en 
del strida mot de äldre uppgifterna af PERSOZ och BLOCH, ansåg 
jag det löna mödan att repetera detta försök. Ett svårsmält 
olasrör, ungefär 3 fot långt, fylldes 8a 10 tum med klorkaleium- 
bitar, hvarefter röret för glasblåsarlampan utdrogs, så att 4 å 
5 små afdelningar, af ungefär 1 tums längd hvardera, bildades, 
ämnade att deruti uppfånga produkten. Åt andra sidan för- 
enades röret med ett omkr. 12 tum långt klorkalciumrör. Det 
stora röret torkades nu omsorgsfullt i luftström, hvarefter det 
fylldes med kolsyregas; ett stycke väl aftorkad fosfor inlades 
och genom lindrig uppvärmning aflägsnades det sista spåret vatten 
ur fosforn. Denna förbrändes nu i en ström torr luft och den 
- bildade fosforsyran?) sublimerades fram och tillbaka i luftström, 
för att befrias från fosfor och fosforsyrlighet. Fosforsuperklori- 
den, förut renad genom upphettning flera timmar till närmare 
1409, inlades nu. Vid lindrig uppvärmning försiggick föreningen 
och fosforsyran försvann slutligen. Röret afsmältes och den sista 
afdelningen hvaruti produkten befann sig, böjdes något nedåt 
1) Ann. Chem. Pharm. B. 102: s. 116. 
2), Egendomligt nog visade sig härvid den vattenfria fosforsyran icke allenast 
flygtig, utan äfven utmärkt kristallinisk. Redan innan glaset börjar röd- 
glödga, sublimerade den i luftström; utan luftström var den något svår- 
flygtigare. Då en liten qvantitet fosforsyra långsamt sublimerades, visade 
sig klara och diamantglänsande kristaller, hvilkas form jag dock ej kunde 
bestämma. De förändrade sig efter en tid till en snölik massa. Vattenfri 
fosforsyra uppgifves vanligen vara både eldfast och okristallinisk, jag för- 
brände derföre både vanlig och amorf fosfor, och förbränningen verkställdes 
både i luft och syrgas, men resultatet blef detsamma som förut. 
