20 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
emellertid en annan egenskap, hvarigenom det i ännu högre grad 
påminner om grafiten, eller dess ovanliga mjukhet, så att det 
mycket lätt repas af nageln och på papperet ger ett särdeles 
kraftigt, mörkt gråbrunt streck. Färg och glans gaf all anled- 
ning att antaga, att mineralet hörde till jernkisernas grupp, mjuk- 
heten syntes å andra sidan föga tala för ett sådant antagande. 
Vid upphettning för blasröret förlorar mineralet sin glans 
och blir mörkare till färgen, utan att märkbart smälta. I kolf 
ger det vatten samt ett ringa anflog af svafvel. Angripes lätt af 
saltpetersyra under afskiljande af svafvel. Eg. v. 3.14. 
Vattnet är mycket starkt bundet och bortgar först vid glöd- 
hetta fullständigt. 
Analysen har till fullo bevisat, att mineralets sammansätt- 
ning är lika anmärkningsvärd som dess yttre egenskaper äro 
ovanliga. 
Vid de flera analyser, som till fullt säkert utrönande af mi- 
neralets sammansättning anställts, (och hvartill mineralet alltid 
var skuret med knif), erhölls: 
An. 1. 70.959°gr. gaf 0.083 5; 0.951 BaO, SO?; 0.395 RO3; 
0.201 CuO;:0.273 2MgO, P?O5; 0.020 KCI + NaCl; 0.018 
K?.el?.PtCl? och 0.016 olöst rest. 
An. 2. 0.673 gr. gaf, vid stark. glödening i ett svärsmält 
langt glasrör, i klorkaleiumrör uppsamladt och vägdt vatten 
= 0.0725 gr. 
An. 3. 1.007 gr. gaf 0.019 olöst rest, 1.639 BaO, SO? och 
0.231 CuO. ER 
An. 4. 1.037 gr. gaf 0.012 olöst rest, '1.688 BaO, SO?; 0.398 
Fe0°; 0.044 AlO®; 0,243 CuO; 0.236 2MgO, P2O3; 0.012 
KÜUl + NaCl; 0.010 K?.E&12.PtCl2. 
An 5. 0.868 gr. gaf olöst rest 0.010 gr., 0.316 FeO?, 0.052 
AIO®; 0.319 2MgO, P?O°; 0.004 CaO, CO2; 0.207 CuO. 
Således med afräkning af den ringa olösta återstoden, som 
till större delen utgjordes af fina glimmerblad: 
+ 22 
A 
I 
