19 
Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1870. N:o 1. 
‚ Stockholm. 
Om några nya svenska mineralier samt om magnet- 
kisens sammansättning. 
Af C. W. BLOMSTRAND. 
[Meddeladt den 12 Januari 1870.] 
Valleriit. Detta mineral, uppkalladt till minne af var, om 
mineralogien välförtjente landsman JOHAN GOTSCH. VALLERIUS, 
förekommer i Aurora-grufvan vid Nya Kopparberget, och an- 
träffades der för omkring halftannat ar sedan af dervarande gruf- 
ingeniör JUSTUS ANDERSSON, som tillfälligtvis fann några exem- 
plar deraf på varphögarne kring grufvan. Apothekare C. W. 
ANDERBERG härstädes, som förliden sommar besökte stället, 
erhöll ett större exemplar deraf, hvarefter, sedan mineralet vid 
anställd undersökning befunnits vara af större intresse, ett annat 
mindre exemplar blifvit med berömvärd liberalitet till härvarande 
museum föräradt. Tyvärr lära alla sednare gjorda försök till 
mineralets äterfinnande & den nämnda fyndorten hittills varit 
fruktlösa. Det är salunda att räkna till de ytterst sällsynt före- 
kommande ämnena. | 
Mineralet uppträder i körtelformiga oregelbundet fördelade 
partier af en ärtas till en hasselnöts storlek i en med glimmer 
och andra mineralier starkt uppblandad kalksten af mörkt grön- 
aktig färg. Färgen erinrar snarast om magnetkisens. Pa natur- 
liga, alltid rundade och ojemna ytor fullkomlig metallglans. På 
snittytor mattare, äfven till färgen ännu mera erinrande om 
magnetkis. Utan spår af krystallinisk textur, men ej sällan med 
ett slags aflossningsytor ungefär som fallet är med den bladiga 
grafiten från Ceylon. “Det mest utmärkande kännetecknet är 
