6 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
trädarne från en galvanisk stapel af 5 Bunsens elementer. Ström- 
styrkan reglerades med en rheostat och uppmättes med en tangent-. 
bussol. I ledningen befunno sig föröfrigt behöfliga kommutatorer 
för strömmens omkastning. För att utdrifva någon del af luften 
i kopparcylindern begagnades först en starkare ström än den, 
som användes vid de egentliga mätningarna. Derpå hälldes vätska 
i den ofvannämnda dosan, och strömstyrkan nedsattes till den 
storlek, som. var bestämd för de påföljande mätningarna. Under 
afkylningeu steg då vätskan upp i glasröret, och vätskepelarens 
längd reglerades närmare genom att höja och sänka dosan, hvar- 
efter denna lemnades i orubbadt läge. Efter någon stunds för- 
lopp blef index stillastående, angifvande på detta sätt, att koppar- 
cylindern förlorade lika mycket värme som det, hvilket af ström- 
men genererades i tråden. Da kopparcylinderns temperatur vid 
alla försöken endast obetydligt öfversteg den omgifvande luftens 
och zinkmantelns temperatur, så kan man utan att begå något 
märkbart fel antaga, att dess värmeförlust är proportionel med 
dess temperaturöfverskott. Ehuru detta temperaturöfverskott icke 
är bekant, har man dock ett tillförlitligt relativt mått på det- 
samma. Index i glasröret angifver nemligen den i kopparcylin- 
dern inneslutna luftens medeltemperatur. Att kopparcylinderns 
temperatur, sedan denna blifvit stationär, står till den nämnda 
medeltemperaturen i ett bestämdt och gifvet förhållande, obe- 
roende äf uppvärmningens storlek, bevisas af försöken sjelfva. 
Om man, på sätt genast skall visas, bestämmer de värmemängder, 
som på kontaktstället mellan de olika metallerna produceras 
eller . absorberas vid strömmens genomgång, sa finner man, att 
dessa värmemängder, såsom theorien förutsätter, äro proportio- 
nela med strömstyrkan. Detta resultat skulle icke framgå af 
försöken, i fall man icke kunde antaga, att den med index upp- 
mätta medeltemperaturen stode till kopparcylinderns temperatur- 
öfverskott i ett bestämdt och gifvet förhållande. Sedan index 
blifvit stillastående, gifver den således ett relativt mått pa den 
värmemängd, som kopparcylindern förlorar under en viss tid, 
och denna värmemängd är lika med den, som af strömmen under 
