ID 
IND 
162 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FORHANDLINGAR, 1870. 
88. 59; Hlalesus vibex STEPR. ]. c. 209. 3; WALK. 
Cat. 13. 3; Stenophylas viber HAGEN Ent. Ann. 
1859. 92. 31; Limnephila striata RAMB. Neur. 
479. 11; Stenophylax striatus KoL. Gen. et. Sp. 
Trichopt. I. 64. 4; Stenophylax  hieroglyphicus 
M’LAcHrL. Trans. Ent. Soc. 1865. 57. 1; Phry- 
ganea concentrieca ZETT. Ins. Lapp. 1067. 30. 
(Secund. sp. orig.) 
Förekommer ganska sparsamt i Sverige ända upp i 
Lappmarkerne. Ar redan af ZETTERSTEDT upptagen sasom 
svensk, men anföres här för att tydliggöra skilnaden från 
följande art, som den står mycket nära, och hvarmed den 
lätteligen förblandas. 
Stenophylax striatus (PICT.): mesothorax ofvan på si- 
dorne svartbrun; framvingarne långsträckta, vid spetsen 
paraboliska, blekt rödgraa, tätt beströdda och vattrade 
med blekgula fläckar, i costal-, subcostal- och dorsalfälten, 
men ej omkring diskfältets slut enfärgadt blekgula; hannens 
sista abdominalsegment pa midten i öfre kanten utdraget i 
en bred triangulär läpp, som är nedåtböjd, skroflig och 
svart. 
Syn. Phryganea striata Pict. Recherch. 132. 1. t. 6. 
f. 1; .Limneph. siriatus WALK. Cat. 29. 37; 
Stenophylax striatus HAGEN Stett. Ent. Zeit. 1859. 
133. 2; M’LAcHt. Trans. Ent. Soc. 1865. 59. 3. 
Högst sällsynt. Endast ett hannexemplar den 20 Juli 
vid Jockarp i Gammalstorps Socken i Blekinge. 
Phacoptery& brevipennis (CURT.): mörkt gulbrun; fram- 
vingarne granulerade, glänsande, mörkt gulbruna, mot rygg- 
kanten mörkare, med 3 sma hvita punkter, en vid basen 
af 3:dje apicalcellen, en vid thyridium och en vid ryggkan- 
ten; haren pa vingarnes granulationer och längs dorsalner- 
verne svarta; bakvingarne genomskinliga, mot spetsen gul- 
bruna, med bruna nerver; nerverne på framvingarne i ut- 
kanten gulaktiga hos honan. 
