194 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
Rotations-centrum allena utflyttas, dess hastighet förblifver orub- 
bad. Jorden kommer derföre att göra ett mindre antal omgångar 
1 en gifven tid, men rörelsen kan aldrig stadnas af denna orsak. 
Hastighetsminskningen aftager naturligtvis, tills slutligen allt 
fast ämne blifvit förflyttadt, och striden mellan vattnets och 
det torra landets herravälde börjar. Jordens rotationshastighet 
förblifver sedan permanent. Helt olika blir effekten af den re- 
tardation, som förorsakas af flodvattnets uttömmande emot eqva- 
tor. Denna effekt, om ej kompenserad förmedelst krafter ver- 
kande öfver jordens yta, kommer ofelbart att slutligen helt och 
hållet stadna rotationen. Mitt förra meddelande till Vetenskaps- 
Akademien visar, att flodvattnet, som i motsatt riktning utgjutes 
uti Ishafvet, icke kan meddela någon kompenserande kraft. 
Längre fram skall jag ytterligare bestyrka denna sats. Den 
vigtiga frågan uppstar nu: kunna krafter, verkande öfver jor- 
dens yta, motverka den ifrågavarande retardationskraften? En- 
ligt vara beräkningar är den hämmande kraften 53,857 millioner 
fot-skalpund hvarje sekund. Visar erfarenheten, att luft och 
ängströmmar finnas, hvilka utan uppehall rusa från vester till 
öster öfver jordens yta, med en hastighet af 60 fot i minuten, 
utöfvande en konstant kraft öfverstigande 50,000 millioner skål- 
pund? Denna fråga måste besvaras affirmatift af den som på- 
står, att flodvattnets motstandskraft är kompenserad. Skenbar- 
ligen har jemvigten mellan luft och angmassor i atmospheren 
ingenting att göra med den praktiska frågan, huruvida luften 
utöfvar en kraft, förmedelst friktion eller tryck, parallel med 
ytan, från vester till öster, och af den förut omnämda intensite- 
ten. Att en sådan kraft i verkligheten icke finnes, fordrar in- 
tet bevis. | 
Förhållandet är, att LAPLACE'S briljanta jemnvigtsteori har 
blifvit fullkomligt kullkastad af vår nya värme-teori, hvilken lä- 
rer oss, att mekanisk kraft kan tillintetgöras, 1 praktiskt hän- 
seende, derigenom att den förvandlas till värme, hvilken i de 
flesta fall icke kan tillgodogöras. Hade LAPLACE besinnat, att, 
då luftströmmar mötas eller röra sig i motsatta riktningar 
