196 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
alla operationer, då luftströmmar begagnas att meddela rörelse 
till cirkelformiga kroppar, eller då luft sättes i rörelse med luft. 
En cylinder med ojemn yta kan vridas på sin axel förmedeist 
én luftström parallel med tangenten, men kraftförlusten är oer- 
hörd. Afven kan en luftström framkallas förmedelst cylinderns 
omvridning, i hvilket fall en lika stor kraftförlust uppstår. Det 
var en tid, da vi icke kunde förklara orsaken till kraftförlusten 
under dylika operationer; men värme-teorien har kastat ljus 
öfver ämnet. Desto noggrannare vi verkställa våra experimen- 
ter, desto nöjaktigare utröna vi, att den förlorade rörelsekraften 
aterfinnes i det framkallade värmet. Hade LAPLACE vetat hvad 
vi nu veta om kraftens och värmets »convertibility», så hade 
han icke uppbyggt den falska jemvigts-teorien, hvilken är grun- 
den för Prof. LINDHAGENS sats, »att ingen atskilnad finnes 
mellan en vattenström och en luftström». 
Granskningen af en roterande cirkelformig kropps oförmåga 
att sätta en omgifvande luftmassa i rörelse — 1 sammanhang 
med den oundvikliga kraftförlusten och värmeutvecklingen, hvil- 
ken förorsakas, da elastiska gasformiga massor meddela rörelse 
till hvarandra, — har länge sysselsatt mig; och syntes det 
mig, för en tid, oförklarligt, att en konstant ostlig luftström, 
synnerligen i närheten af tropikerna, icke egde rum. Mina eva- 
porations-experimenter förlidet år, hvilka bland annat bekräf- 
tade, att solen förmar under 12 timmar afdunsta öfver 2 skaål- 
pund vatten för hvarje qvadratfots yta, stå i nära förbindelse 
med problemets lösning. Denna betydliga evaporation, hvilken 
öfver en yta af endast 100 fots qvadrat uppnar 20,000 skal- 
punds vigt hvarje dag, uppstiger från hafsytan fördelad i sma 
partiklar, hvilka genomtränga luftmassan. Dessa vattenpartiklar, 
innehafvande samma rotationshastighet som jordens yta, med- 
dela densamma till luften och upphäfva derigenom den ostliga 
luftström, hvilken annars skulle herrska. 
Betrakta vi nu grundligt jordens och den öfre luftström- 
mens oförmåga att meddela hela den nödiga ökningen af rota- 
tionshastighet till den från polerna strömmande luften, så kunna 
