ERICSSON, SOLVÄRMENS INFL. PÅ JORD. ROTATIONSRÖRELSE. 199 
den praktiska frågan — sjelfva retardationskraftens undersök- 
ning och beräkning. Denna fråga kan bäst besvaras af ingeniö- 
ren, enär detaljerna komma alla inom hans område. 
Mycket återstår att undersökas, men undersökningarne äro 
af sådan beskaffenhet, att astronomen bör öfverlemna dem åt 
ingeniören. 
Så osvikliga äro enligt mina åsigter de föregående beräk- 
ningarne, att jag nu dristar pasta, att, hade man icke upptäckt 
att jordens rotationshastighet småningom minskas, vore detta 
ett tydligt bevis, att observationerna icke varit tillförlitliga. 
Atvenledes är den slutsatsen oemotståndlig, att, så framt hafven 
icke försvinna eller solens strålande värme minskas, jordens 
rotationsrörelse kommer att upphöra. Den fullkomliga öfverens- 
stämmelsen mellan hastighetsminskningen och den retarderande 
kraften bevisar, att jordens rotation icke föranledes af någon 
kosmisk orsak, utan beror allena på den ursprungliga rörelsen. 
Skänker till Vetenskaps-Akademiens Bibliothek. 
(Forts. från sid. 182.) 
Från Societe Imp. des Naturalistes i Moskwa. 
Bulletin 1868: 3—4. 
Från Naturforscher-Gesellschaft i Dorpat. 
Auchiv. Serie 1. Bd. 4: 2. 
Frän K. Akademie der Wissenschaften i Berlin. 
Monatsbericht, 1869: 7—12. 
Från Naturwissenschaftlicher Verein i Bremen. 
Abhandlungen, Bd. 2: ı. 
Bastian, A. Ein Besuch in San Salvador. Bremen 1859. 
Bericht über die 22:e Versammlung Deutscher Naturforscher, in Bre- 
men 1844. 
Buchenau, F. Die. freie Hansestadt Bremen. Brem. 1865. 8:0. 
Flora Bremensis. Brem. 1855. 12:0. 
Focke, G. W. Die Krankheit der Kartoffeln im Jahre 1845. Brem. 
1846. 4:0. 
= UH 07Physiologische Studien, H. 1—2. Brem. 1854, 57. 4:0. 
