NORMAN, EN BOTANISK NATURALISATION. 309 
har udspredt sig fra Grövtesystemets överste Punkt, fra Engene 
nemlig paa Landstedet Fagerlid. Fra dette Punkt af har den 
nölagtig fulgt det rindende Vands Löb. Paa et Par Undtagelser 
ner har Vandet v.aret deres eneste Transportmiddel, uagtet 
Fröenes store Lethed skulde synes at maatte gjöre dem saerdeles 
vel skikkede til at udspredes af de i disse Egne saa stadig ble- 
sende Vinde. I de mange skraat tillöbende Sidegrövter, som ud- 
tömmer sit Vand i Mimulusgrövten, har den saaledes ikke veret 
istand til at trenge hölere op end nogle faa Metr., omtrent saa 
langt, som Vandet i Mimulusgrövten maa antages til sine Tider 
at kunne opstues i dem. I en temmelig lang Str&ekning löber 
Mimulusgrövten parallel med en anden Grövt, med hvem den 
först kommunicerer i sin nederste Ende. Uagtet begge disse 
Grövter kun er adskilte ved et Mellemrum af 3--4 Metr., har 
Planten dog ikke formaaet at trenge over fra den ene i den 
anden. Ligesaalidt forekommer den i nogen af de andre n&r- 
liggende ganske ensartede Grövter, forsaavidt de ikke modtager 
Vand fra dens supponerede förste Udbredningspunkt Paa et 
Sted kommunicerer Mimulusgrövten ved Hjelp af en lukket 
Rende med en anden parallel Grövt. I denne sidste optrader 
Mimulus i störste Ma&ngde, og som med et Trylleslag fra det 
Punkt af, hvor den lukkede Rende indmunder, men ovenfor dette 
havde i 1863 kun et Par Individer formaaet at traenge sig op 
til et Sted, hvorhen Vinden maa antages at have bragt Fröene. 
Tilsidst forlader Mimulusgrövten det skraanende og opdyrkede 
Torvterren, der er forvandlet til frugtbare Gr&senge, og slynger 
sig senere, som en ganske grund og ubetydelig Vandrisle gjen- 
nem et fladt myrlandt Strög, dens sydligste Pynt, bevoxet med 
Krat af Birk, Alnus pubescens, Salix nigricans, 0. 8. v., og til 
slut taber den sig her ganske i Myrene. Under dette Löb tr&- 
der Vandet til enkelte Tider af Aaret over de lave Bredder, 
som i nogen Str&kning oversvömmes. Mimulus, som aldrig viste 
sig paa Bredderne af de dybe Grövter i Skraaningen, udspreder 
sig derimod her til begge Sider, saa langt som Oversvömmel- 
serne naar. Paa disse Steder tr&ffer man den sammen med 
