313 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
seriatim punctati, clausi finem artieuli primi antennarum attingentes; 
articulus secundus dentibus duobus, quorum anterior major; unguis 
dente basali magno armatus. Scuta dorsalia suleis binis distinete 
exarata. Scuta ventralia sulco tenui, media et postica praeterea in 
lateribus fossulä exarata; antica punctata; postica pilis brevibus 
dense vestita; scutum ventrale ultimum angustum, longius quam 
latius. Pori pleurales permulti (c. 50) in ventre et in dorso siti, 
maximam partem detecti, pauci obtecti. Pori anales pauei, parvi, de- 
tecti. Pori ventrales inconspieui. Pedes anales maris a ceteris pa- 
rum diversi, articulis magis longis quam latis, 3:1s—6:is in longitu- 
dinem sensim crescentibus. Pedum paria maris 77. Longit. 49 m.m. 
Kroppen, som afsmalnar bakåt, är till färgen gulaktig utom 
hufvud, antenner och käkfötter, som äro mörkt roströda; hela krop- 
pen, både på öfre och undre sidan, är här och der besatt med 
korta hår, hvilka på kroppens bakdel och isynnerhet på dess undre 
sida äro tätt stående. Hufvudskölden är nästan rektangulär med 
något afrundade hörn; förhållandet emellan längden och bredden 
= 15:10; ytan är tätt prydd med nästan radvis ordnade punkter 
och dessutom med några få borst samt med fina, afbrutna, oregelbundna 
långsstrimmor. Antennerna äro ungef. 3 gånger så långa som hufvud- 
skölden; de fem första lederna äro beklädda med borst och ytterst 
korta, glest stående hår; de följande äro tätt håriga, knappast (blott 
6—8:e lederna) borstbärande. Andra kälsbewnens:s basaldel är tätt 
och groft punkterad, hvilken punktering sträcker sig äfven till föl- 
jande leder; andra leden är på insidan väpnad med 2:ne tänder, af 
hvilka den främsta är störst; tanden vid kloledens bas är stor; 
slutna räcka käkfötterna framom spetsen af första antennleden. Rygg- 
sköldarnes hos Geophilerna vanliga långsimtryck äro tydliga. Buk- 
sköldarnes skulptur är: längs midten en fin fåra, på hvardera sidan 
om hvilken de mellerste och bakre sköldarne hafva en grund grop; 
de äro äfven punkterade, hvilken punktering är tydligast på de 
främre; alla, men isynnerhet de bakre, äro beklädda med korta fina 
hår. Pä ömse sidor om den sista, smala bukskölden märkas de tal- 
rika (omkr. 50) pleuralporerna, hvilka, förekommande både på rygg- 
och buksidan, till största delen äro obetäckta och blott till en ringa 
del betäckta. Analporerna äro få och små. Bukporer kunna ej 
upptäckas. Analbenen äro temligen långa; alla lederna, hvilka från 
d:e till 6:e tilltaga i längd, längre än breda; deras ändled har ingen 
klo; de äro, liksom de öfriga benen, kort, men tätt håriga. Ben- 
parens antal hos &: 
Tva exemplar, ett fran S:a Maria och ett fran S. Miouel. 
Anm. Denne Geophilus liknar i anseende till analpartiet var G. 
ferrugineus. Äfven hufvudets och käkfötternas utseende och ‚propor- 
tioner erinra i hög grad om denne; men föröfrigt är han, såsom af 
beskrifningen synes, lätt derifrän skiljd. Hufvudets och käkfötternas 
form för honom till NEWPORTS slägte Mecistocephalus, och formen af 
analbenens pleure närmar honom till Kocus sl. Pachymerium. Men 
da dessa båda slägten blifvit alltför ofullständigt beskrifna, och de 
