836 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
N:o 16, lang 290 m.m. = N:o 14. 
N:o 17, lång 305 m.m. = N:o 13, men ryggen rostbrunaktig. 
N:o 18, lang 360 m.m. = N:o 14, men med starkare krenulering. 
Reflexionerna göra sig nu sjelfva. Påtagligt är det således 
att här ej är fråga om mer än ett species. Men de större indi- 
viderna utaf detta species afvika från de mindre derutinnan att 
hos de förra krenulationer förekomma såväl på flera af I:sta 
ryggfenans I:sta strålar som på kanten af benplåtarna på sidorna 
om ryggfaran äfvensom a längskölen på sidoliniens fjäll; och detta 
i allt högre grad i samma man som individet är mer utbildadt. 
Hos de större individerna förekommer endast undantagsvis 
en tydligare markerad svartaktig, otydligt begränsad fläck nära 
slutet af och oftast samlad omkring 4:de strålen i 1:sta rygg- 
fenan. De mindre deremot ha enligt min erfarenhet alltid en 
skarpt begränsad svart fläck som utbreder sig kring nämnda trakt. 
Hos de större är ryggfärgen gröngraaktig — endast undan- 
tagsvis brunaktig — med oregelbundna, mörkare fläckar, uti 
hvilka stundom finnes en svafvelgul fläck. De mindre deremot 
ha nämnda kroppsdel rostbrunaktig; medelstora mer flammig, här 
och der i gråaktigt samt med flera eller färre små svartaktiga 
fläckar, med eller utan gult i midten. 
Lefvern hos alla dem jag undersökt är sadan till formen och 
läget som Cuv. et VAL. beskrifvit den hos 7r. gurnardus. En 
och annan gang har jag hos små individer sett att venstra lobens 
basalmassa varit grundt delad i kanten, hvarigenom likasom små 
smålober uppkommit. Hos mindre individer är den jemförelsevis 
större än hos de större, mindre hos fetare än hos magrare exem- 
plar, äfvensom något olika stor under olika årstider, detta likväl 
sasom det synes på grund af individets större eller mindre fetma. 
Hos alla de individer hvilka jag undersökt, stora likasom små, 
har simblåsan haft samma form och i grunden jemförelsevis 
samma storlek, så att den uppnått anustrakten på omkring en 
half ögondiameter när. Framtill är den hos större individer 
nagot djupare urnupen än hos de mindre. 
