KINBERG, UNDERSÖKNINGAR RÖRANDE DJURENS HISTORIA. 203 
samt emedan Zipparion bildar en form emellan Hästen och 
Palwotherium, denna och Rhonoceros ater emellan Hipparion, 
Sus, Hippopotamus och Elephas. 
Vi anse således det inre florettbenet för det andra os meta- 
carpi (Me?) och metatarsi (Mt?) det yttre för det fjerde (Met, 
Mt*) och det mellersta, största, för det tredje (Me?, Mt2). 
Angående Hästens utbredning uti äldre tider få vi här en- 
dast 1 korthet anföra följande: 
Den förekom vid tiden för bengrottornas bildning i Frank- 
rike, fastän på vissa ställen sparsamt !). 
Under stenåldern uti Schweiz förekom den der mycket 
sällan ?). 
Uti Kjökkenmöddingarna i Danmark förekommer den icke. . 
Uti Sverige förekom den icke sällan under stenåldern. 
Florettben isynnerhet af bakre extremiteterna användes ofta 
till prylar och de stora metacarpal- och metatarsalbenen an- 
vändes till skridskor. Ehuru detta äfven skall hafva egt rum 
1 senare tider till och med uti mannaminne, utvisa benens be- 
skaffenhet en hög ålder och spår efter dera använda verktyg 
likna hos somliga fynd dem, som förekomma efter användning 
af stenverktyg. Uti grafvar från stenåldern uti Skåne och Små- 
land hafva ben af Häst blifvit funna, likasom uti sådana från 
brons- och jernaldren, såsom t. ex. uti högarna vid Gamla 
Uppsala. 
Några författare anse, att Hästen förekommit vild uti 
Sverige samtidigt med Dos primigenius. Vi hafva icke fun- 
nit nagra facta, som bevisa riktigheten af denna mening. Spår 
af Hästen borde då äfven hafva förekommit uti Kjökken- 
möddingarna i Danmark, der sådana helt och hållet saknas. Att 
den deremot förekommit förvildad eller halfvild på flera orter, 
är intet tvifvel underkastadt. 
!) F. GARrRRIGouv, Bull. d. 1. Soc. d’hist. nat. de Toulouse 1867. — Age du 
Renne dans la grotte de la Vache. Ann. sc. nat. V:e Ser. T. VIII. 1867. p. 91. 
°) RUTEMEYER, Fauna der Pfahlbauten. Basel 1861. p. 122. 
