228 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
Af yngre individer af Zipparion och Åsna hafva vi icke 
egt att tillgå några preparater. 
De få preparater unga Hästar vi kunnat använda, in- 
skränka sig till några unga föl. Antalet deraf var alltför ringa 
för omfattande granskningar. 
Den absoluta längden hos ossa metacarpi af det nyfödda 
fölet varierar i man af dess storlek 1 allmänhet. Nägra be- 
stämda mått kunna vi icke uppgifva. Det synes lätt, att skil- 
naden emellan pr&p. N:o 1 och 2 eller 10 m. m., för prep. 
med epiphys äro allt för ringa. 
12. 
Den tillökning i benets längd, som åstadkommes af epiphy- 
sen, epiphysis capituli, hos prepararatet N:o 2, utgör 28 m. m., 
hos N:o 3 af ett äldre föl 33,5 m. m. 
13. 
Bredden af basis hos de unga djuren af de racer af Häst, 
som vi egt att tillgå, öfverträffar minimitalet hos de äldre dju- 
ren (Tab. 37 N:o 1), men vi kunna icke deraf för närvarande draga 
någon annan slutledning än den, som lätt synes af jemförelser 
mellan Tab. 86 och Tab. 87, nemligen att vi icke ega något ungt 
specimen af den stam, som N:o 1 Tab. 87 tillhört. Att man 
vid tillräckligt material af detta djur kunde göra likartade be- 
räkningar, som af dem, vi förut framställt, är emellertid påtag- 
ligt. Vi kunna icke en gång nu afgöra för någon enda dimen- 
sion hvarken maximum eller minimum, vid hvilket öfvergången 
‚till djurets culminationstid inträffar, oaktadt detta vore af det 
största intresse bada i paleontologiskt, kulturhistoriskt, physio- 
logiskt och praktiskt hänseende, och vi häntyda särskildt pä 
denna omständighet, icke för att undskylla oss sjelfva, då en 
hvar lätt kan finna, att vi sökt tillgodogöra det, som var 
användbart för dessa ändamål, utan för att påpeka, hurusom 
en hvar i sin ort lätt bör kunna lemna önskvärda bidrag i 
denna riktning. 
