MOSEN, BIDRAG TILL KÄNNED. AF SVERIGES MOSSFLORA. 409 
vexlats; likaledes skiljes der lycopodioides från de arter, som 
stå den närmast. Vill man åter, såsom nyligen blifvit gjordt 
af Dr MILDE i Bryologia Silesiaca, lägga formen på bladvingarnes 
celluler till grund för en indelning, så rubbas det nära samman- 
hanget mellan Sendtneri, revolvens, intermedium och aduncum m. m. 
Vid bestämmandet af en sådan närmare frändskap arter 
emellan synes mig deras hela habitus, såsom totalbilden af en hel 
mängd, om ock yttre, kännetecken, vara af mera vigt än en eller 
par äfven mera konstanta karakterer hemtade från den eller den 
vextdelen. I närmaste sammanhang med habitus står förekomst- 
sättet, hvadan äfven detta härvidlag har betydelse. Vid en 
granskning af den serie, jag ofvan uppställt, torde ock utan de- 
taljerad förklaring inses, att arternas hela yttre utseende jemte 
förekomstsättet ligger till grund för den inbördes ordningen dem 
emellan. 
De arter, hvilkas affinitets-förhållande är svårast att be- 
stämma, äro revolvens och pellucidum. Hvad revolvens beträffar, 
närmar den sig väl stundom fluitans, med hvilken den dessutom 
i anseende till könsförhallande och förekomstsätt har likheter; 
men oftare har jag sett den närma sig intermedium, hvarför jag 
ställt den närmast före denna art, oaktadt jag derigenom kom- 
mer att något skjuta undan Sendtneri. Hypnum pellucidum åter 
visar, på samma gång den bland alla Harpidia är lättast att 
serskilja från sina samarter, ungefär lika stor frändskap till flera 
af dessa. I Bryol. Eur. Suppl. har SCHIMPER placerat den 
mellan Sedtneri och Cossoni, Med den sednare har den dock 
högst fa beröringspunkter, nagot flera med den förra och de 
flesta med intermedium och aduncum. Sa vidt jag af hela dess 
vegetativa system kunnat finna, kan den ej få någon annan 
plats än i grannskapet af sistnämnda art. Jag har ställt den 
efter sulcatum i slutet af serien såsom en öfvergång till det 
följande underslägtet, Cratoneuron, hvilket den liknar genom sin 
oftast tjocka, saftiga stjelk, förgreningen och sina breda, korta, 
djupt fårade blad, hvilkas celluler dessutom något påminna om 
bladcellulerna hos Hypnum commutatum. 
