460 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
upptagna och afgifna värmemängderna som äfven af de tempera- 
turer, vid hvilka de särskilda förvandlingarne ega rum. Kroppens 
beskaffenhet utöfvar härvid icke något inflytande. 
$ 4. Aro alla de upptagna värmemängderna sinsemellan lika 
stora, äfvensom de afgifna värmemängderna sinsemellan lika 
stora, blifver 
Q == Ba . . . . . o e . . . o . . (9) 
YA 
samt verkningsgraden 
1 
mET 
e = 1 YR ST 1 a .| .| . e . o . . . oe oo (10). 
MI 
Aro 7’ och z’ tvenne absoluta temperaturer, bestämda af 
eqvationerna 
st 
IEA 
pi Fr n ; 
st 
Agt, 
. m 
erhålles | 
en 
a a a (il) 
Men eqv. (11) uttrycker just verkningsgraden för en Carnots 
cirkelprocess, vid hvilken värmet upptages vid den konstanta 
temperaturen 7” och afeifves vid den konstanta temperaturen 
tr. Häraf kan man draga följande slutsats: 
Om en kropp verkställer en omvändbar cirkelprocess, under 
förrättande af arbete, genom att upptaga vissa sinsemellan lika 
stora värmemängder vid olika temperaturer och afeifva andra 
äfven sinsemellan lika stora värmemängder vid olika tempera- 
turer, sa är verkningsgraden vid denna cirkelprocess lika stor 
med den, som skulle erhållas, om de totala värmemängderna, som 
upptagas och afgifvas, upptogos och afgafvos vid absoluta tem- 
peraturer, som äro de reciproka värdena af arithmetiska mediet 
till motsvarande absoluta temperaturers reciproka värden. 
ee. $ 4 Antag nu, att den absoluta temperaturen 7, vid hvil- 
Er » AN N .. .. 
AR SR ken värmet upptages, varierar mellan tvenne gränsvärden samt 
Be NEDAN 
Pkarag ze, 
BESTE, nn eur 
nit ee 
TER Å 
FERN, it I 
; AIG TRA 5 
Br 575 ve 
