474 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
omfatta endast tvänne armled. Pa hvarje sida af ett af dessa 
insnitt finnas omkring aderton platta, tandformiga papiller, af 
hvilka vanligen tre till fyra äro fästade på radialskölden, sju pa 
ett större, långsträckt och sju (smalare) på ett mindre, äfven- 
ledes långsträckt fjäll. Inga papiller finnas pa öfra sidan af 
armarnes bas. Munsköldarne äro sköldformiga (på det största 
exemplaret pa midten af langsidorna intryckta —- lyrformiga), 
något längre än breda, men märkbart kortare än afstandet från 
deras yttersta kant till skifvans rand — de äro ungefärligen 
lika långa som afstandet från munvinkelns till deras egen inre 
spets. Sidomunsköldarne aflanga, bredare inåt än utåt, tresidiga, 
berörande hvarandra inat med den kortaste sidan och utat med 
den något afstympade (och böjda) spetsen slutande vid mun- 
sköldarnes sidohörn. Munpapillerne på hvarje sida af en mun- 
vinkel tre till fyra, af hvilka den innersta, opara, som är be- 
lägen straxt under den nedersta tanden, är konisk och nagot 
större än de öfriga, hvilka äro tillplattade, fyrsidiga, oftast bre- 
dare än långa. Armarne äro omkring fyra eller fem gånger sa 
långa som skifvans diameter och 1 genomskärning trekantiga. 
Armryggsköldarne äro fyrsidiga, närmast skifvan omkring tre 
sanger så breda som långa, men blifva mot armarnes spets tre- 
sidiga med den aborala sidan utatböjd, ungefärligen dubbelt sa 
långa som breda och något litet åtskilda af armsidosköldarne. 
Armbuksköldarne pa de i skifvan upptagna leden bilformiga med 
den aborala sidan utatböjd (eller nästan femsidiga), bredare utat 
än inat samt bredare än långa. Den adorala sidan hos dem 
minskas i samma mon som ledet är aflägset från munnen och 
den aborala sidan böjes (den aborala vinkeln tillspetsas) alltmer, 
så att de straxt utom skifvan blifva fyrsidiga med tvänne ado- 
rala starkare och tvänne aborala svagare urholkade sidor (den 
adorala vinkeln spetsig och den aborala trubbig), men beröra hvar- 
andra fortfarande tills de utom armarnes midt börja atskiljas 
af armsidosköldarne, hvarefter de mot arınarnes spets blifva 
små, tresidiga med den aborala sidan utåtböjd, lika långa som 
breda och längre skilda från hvarandra än deras egen längd. Vid 
