SUNDELL, UNDERSÖKN. OM ELEKTR. DISJUNKTIONSSTRÖMMAR. 303 
kännagifva den direkta strömmen, som den inversa. Deremot för- 
klaras utslaget hvad dess riktning beträffar utan svårighet såsom 
verkan af den inversa strömmens disjunktionsström D, hvilken delar 
sig vid »n, sa att en del D' af densamma genomlöper galvano- 
metern i lika riktning med den inversa strömmen. Den åter- 
stående delen D" af disjunktionsströmmen gär genom slingan 
mfgn i samma riktning som D; äfven i bryggan mpqn har D 
samma riktning som den del af £ hvilken tager denna väg. För- 
söken bekräftade detta: galvanometern kunde insättas antingen 
i mf eller i mp, utan att ledningsmotständen derigenom under- 
gingo någon förändring. I mfgn erhölls alltid utslag för en ström 
af samma riktning som D'; 1 mp åter angaf utslaget en ström 
af D’s riktning. 
Att det i sjelfva verket är disjunktionsströmmen, som här 
sifver utslaget, adagalägges af följande försök. Ledningarne 
ımfgn och mr@sn motsvarade 915 cm. telegrafkabelträd; mp och 
ng utgjordes af korta och tjocka koppartradar. Slagvidden var 
12 millimeter, gnistan 0,3 mm. mellan de mindre tennkulorna. 
Da maskinen sattes i gang, erhöllos följande 
Utslag. 
10,0 
11,0 
10,0 
Med. 10,3. 
Då ledningen mfgn ökades med 88 centimeter fin nysilfver- 
tråd, blefvo utslagen betydligt större, såsom följande serie utvisar. 
Utslag. 
25,5 
2030 
29,0 
30,9 
Med. 27,9. 
Nysilfvertraden borttogs åter, hvarefter utslagen blefvo: 
9,0 
I 
9,5 
Med. 9,2. 
