, 
SUNDELL, UNDERSÖKN. OM ELEKTR. DISJUNKTIONSSTRÖMMAR. 507 
fall observerade, måste tillskrifvas disjunktionsströmmar, som 
appstodo i galvanometern, | 
För att få bekräftelse pa det berättigade i denna äsigt om 
hufvudorsaken till utslagen, anställde jag nagra försök. Emedan 
dessa voro analoga med försöken, angaende disjunktionsström- 
men i den sekundära ledningen (se $$ 5 och 6), är det nog om 
här endast medeltalen af utslagen anföras, hvarjemte jag anser 
mig icke behöfva vara vidlyftig vid toikningen af försökens 
resultater, då denna är öfverensstämmande med förut anförda 
förklaringar. 
I de följande försöken begagnades tvenne dubbla rullar af 
telegrafkabeltrad. Till den ena hörde trådarne de och fg (Fig. 4). 
till den andra hk och Im; figuren askadliggör föröfrigt trådarnes 
anordning. Den metalliska delen af den tertiära ledningen mot- 
svarade 1830 cm. telegrafkabeltråd. Metalltrådarne rs, st och 
ew hade samma ändamål som analoga trådar 1 Fig. 3. 
Försöket 1. Gnistan vid p mellan messingskulor. Slag- 
vidden 15 millimeter. 
Gnistans längd i millm..... Yan il 1,5 2 3 4 
Försöket 2. För 18 millimeters slagvidd och 3 millimeters 
gnista vid p mellan jernkulor erhölls utslaget 11,9 skaldelar. 
Om en rulle af 40 hvarf telegrafkabeltråd (omkring 1070 cm.) 
insattes i den tertiära ledningen, nedgick utslaget till 3,1 skal- 
delar. Denna nedsättning förklaras såsom 1 $ 6 genom att taga 
i beräkning de extraströmmar, som alstras af den första tertiära 
strömmen Aa. Om rullen 1 likhet med galvanometerrullen för- 
sågs med brygga, uppgick utslaget åter till 13,1 skaldelar 
(eller ungefär lika mycket som utan rulle); de i rullen alstrade 
extraströmmarne togo då till största delen sin väg genom bryggan, 
som hade vida mindre motstånd än den öfriga ledningen, i hvil- 
ken gnistan befann sig. Detta sista försök bevisar, att orsaken 
till utslagets förminskning icke kan ligga deri, att ledningsmot- 
ståndet genom rullens insättande förökades, ty i sådant fall hade 
