SUNDELL, UNDERSÖKN. OM ELEKTR. DISJUNKTIONSSTRÖMMAR. 523 
tal pa skalan. Innan jag slutar afhandlingen, skall jag pa grund 
af några iakttagelser, gjorda under förloppet af undersökningen, 
söka göra reda för orsakerna härtill. 
Att några elektroskopiska verkningar 1 galvanometern icke 
förorsakade detta oväntade hinder för den afsedda undersöknin- 
gens oafbrutna fortgang, visade sig redan deraf, att någon an- 
märkningsvärd flyttning af nålens jemnvigtsläge efter en urladd- 
ning icke inträffade. För att dock i detta afseende pröfva gal- 
vanometern, begagnades samma method, som Herr EDLUND har 
angifvit !). Den runda kopparskifvan, i hvilken magnetnålen 
var infälld, bortskrufvades och ersattes af en dylik skifva utan 
magnetnal. Det rörliga systemet erhöll sin riktkraft derigenom, 
att det upphängdes bifilärt på tvenne concontrådar; dess sväng- 
ningstid var omkring 14 sekunder, så att känsligheten blef den 
samma som förut. Sedan systemet stadnat i sitt jemnvigsläge, 
urladdades genom galvanometertråden flere gånger ett batteri af 
1—4 flaskor, laddadt till 5—12 millimeters slagvidd, utan att 
någon vridning af spegeln derigenom uppstod, så länge galvano- 
meterrullen var försedd med sin nysilfverbrygga. Aflägsnades 
deremot denna, flyttade sig jemnvigtsläget genast vid första ur- 
laddningen af en flaska (slagvidd 10 mm.) omkring 80 skaldelar; 
spegeln fortfor sedan att oscillera omkring ett jemnvigtsläge, som 
visserligen alltmera närmade sig det ursprungliga, men först efter 
ett par timmar ateruppnadde det. Häraf ådagalägges nödvändig- 
heten af bryggan, hvarföre denna i alla försöken satt qvar fram- 
för galvanometerrullen, hvilken derigenom med säkerhet var be- 
tryggad för laddningar. 
Sedan frånvaron af elektroskopiska verkningar i galvano- 
metern sålunda blifvit ådagalagd, kunde någon annan orsak till 
de ojemna utslagen icke upptäckas, än disjunktionsgnistans högst 
föränderliga inverkan på kulorna, mellan hvilka den bildades. 
Efter hvarje urladdning visade sig nemligen begge kulorna märk- 
bart, ehuru i de särskilda försöken på olika sätt, angripna på 
de ställen, mellan hvilka gnistan slagit öfver. Mellan graden 
1) Öfv. af K. Vet.-Akad. Förh. 1868, sid. 462. 
