SUNDELL, UNDERSÖKN. OM ELEKTR. DISJUNKTIONSSTRÖMMAR. 525 
utslag ordnade sig äfven ärren pa A pa samma sätt, hvarjemte 
de små glänsande fläckarne på D allt mera försvunno, så att 
den karakteristiska skilnaden mellan kulornas teckningar aftog 
med utslaget. Efter mycket små utslag (1 eller 2 skaldelar) 
kunde någon olikhet mellan teckningarne på kulorna icke iakt- 
tagas, ehuru båda voro märkbart angripna; ärren voro pa båda 
lika intensiva samt icke ordnade på något karakteristiskt olika sätt. 
Hvad åter utslagets riktning beträffar, angaf denna alltid, 
så snart kulorna voro försedda med de för hvardera af dem 
egendomliga sparen efter gnistan, en ström gående i gnistan från 
kulan B till A). 
Sasom bekräftelse af det nu anförda följer här en serie ut- 
slag. De med + betecknade utslagen gingo at högre tal pa 
skalan, de med — at lägre. En stjerna betecknar, att ofvan an- 
förda sammanhang mellan utslagets storlek och riktning samt 
spåren på kulorna iakttogs vid försöket; två stjernor utmärka 
att någon skilnad mellan teckningarne pa kulorna efter urladd- 
ningen icke kunde observeras; detta inträffade såsom man ser 
endast vid mycket små utslag. Anordningen var densamma som 
i Fig. 5. Tennkulornas yta gjordes före hvarje nytt försök me- 
talliskt glänsande genom afrifning mot smergelpapper. I 1 be- 
gagnades såsom batteri en stor laddflaska, i 2, 3 och 4 två dylika; 
slagvidden var 3 millimeter, gnistan 1—2 millimeter. 
1 2. 3. 4. 
+ 28° 0 — 20" 
mals: a2 — 61” au. a 
!) Om tvenne tennkulor blifvit begagnade såsom poler för disjunktionsgnistan 
i en större mängd försök efter hvarandra, uppstår på den ena A en stor 
söndersmält fläck, på den andra B en låg kägla — ett tydligt bevis på, att 
en större mängd metallpartiklar blifvit öfverförda från A till B, än tvärtom. 
Käglan på sistnämnda kula var omgifven af en eller flere färgringar med 
orangegul yttre kant. I sammanhang härmed må anmärkas, att utslagen i 
allmänhet blefvo jemna, om af gnistan mycket angripna tennkulor begagna- 
des; de vackra serierna i $ 9 erhöllos på detta sätt. Då kulorna någongång 
före begagnandet befriades från spåren efter gnistan, voro alltid de första 
utslagen ganska ojemna samt kunde af detta skäl ej tagas med i beräkning. 
