— 
526 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
25* — 10* gar + 287 
NDS oT a 37% 
2** = 6% — 60* 120* 
— 1007 — DÄR — 654 + 25* 
— 0% IE 119 a 
Då det är urladdningsströmmen, som förorsakar disjunktions- 
enistan, måste denna ströms egendomliga beskaffenhet vara grund- 
orsaken till gnistans föränderliga inverkan på polerna samt de 
deraf beroende ojemna utslagen för disjunktionsströmmen. FED- 
DERSEN !) har genom sina undersökningar af den elektriska gni- 
stan ådagalagt, att urladdningen genom en kort metallisk led- 
ningsbage, sadan som den här begagnade, är oscillatorisk, d. v. s. 
att urladdningsströmmen består af flere fram och åter gående 
elektriska strömmar. Om detta är fallet, måste spåren efter 
gnistan på urladdningsapparatens båda kulor (& och I! Fig. 5) 
vara föga olika hvarandra, emedan de båda periodiskt bilda 
utgångspunkten för t. ex. den positiva elektriciteten. FEDDER- 
SEN kunde också icke finna nagon karakteristisk skilnad mellan 
de teckningar, som spåren efter en oscillatorisk urladdning bil- 
dade på kulorna ?). Om deremot ett mycket stort motstånd 
infogades i ledningsbågen, så att urladdningen blef kontinuerlig 
och endast en oscillation visade sig i den roterande spegeln, 
kunde den positiva och negativa kulan mycket väl skiljas från 
hvarandra förmedelst spåren efter gnistan: på den positiva vi- 
sade sig ett litet energiskt intryck, på den negativa endast en 
lätt slöja, utbredd på en större del af ytan 3). För att under- 
söka, huru härmed förhöll sig vid de af mig anställda försöken, 
förfor jag sålunda: Tennkulorna sattes i stället för urladdnings- 
apparatens kulor &k och / Fig. 5; bryggan mpgn blef aflägsnad. 
Batteriet laddades och urladdades sedan flera gånger vid en 
slagvidd af 7—11 millimeter, så att gnistan slog öfver mellan 
I) Pocc. Ann. Bil. 113 sid. 437, Bd. 116 sid. 132. 
2) Pose. Ann. Bd. 112 sid. 456. 
3) Poeg. Ann. Bd. 112 sid. 456, Bd. 116 sid. 134. 
