554 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
RER; HIRO N 121° 43 
To ee N RR OR 1369 24' 
(PRIDE 1 Sok Saras a NARE NA Ar 1439 28. 
Kristallerna bilda merendels fyrsidiga taflor och utgörande 
en kombination af T, I, t, u och z. Tvillingkristaller förekomma 
ofta med T till tvillingsyta. Merendels äro de kombinationer af 
T, u, z, l och t, samt hafva da, till följd af den obetydliga skil- 
naden i lutningen af T:t och T:1 fullkomligt tycke med enkla, 
till rombiska systemet hörande kristaller. 
Följande jemförelse emellan cerinens och ortitens kristall- 
dimensioner visar, att dessa ämnens kristallformer visserligen 
närma sig hvarandra betydligt, men att dock ej alldeles obe- 
tydliga olikheter äga rum. Man har nämligen: 
Bagrationit och Uralorthit enligt An c. be. 
VZIRORSCHAROREE AS SA 0,64403 :1:1,14510 65° © 
(OP Nea JÖENININ REKO s0ocovsoso0ssaos 0,6445 :1:1,1712 649 18 
Verne ee N SEA 0,6554 :1: 1,1200 659 51. 
5) Thorit och Orangit. 
För det närvarande har man fyra olika uppgifter om oran- 
sitens eller thoritens kristallform. 
1854 beskref DAUBER!) en orangitkristall, som hade 10 
m.m. 1 genomskärning och till vinkeldimensioner och kombina- 
tioner liknade en fältspatkristall. Han drog deraf den minst 
sagt djerfva slutsatsen, att orangit vore en pseudomorfos af fält- 
spat. Tillfölje af någon underbar naturlag skulle all thorjord 
fran en ofantlig sträcka af den omgifvande bergmassan, i hvilken 
vid de flesta fyndorter för orangit inga andra thorjordsmineralier 
än orangit och thorit förekomma, koncentrerat sig för att ut- 
drifva fältspatssubstansen från någon oren ortoklaskristall och 
installera sig i dess hölje. | 
1856 yttrade D. FORBES ”) den förmodan att en i WEIBYES 
- samling befintlig, af FORBES fiygtigt undersökt tetraädrisk »tri- 
1) PoGGEND. Annalen, 1854. XCII, pag. 250. 
2) Edinburgh New Philosoph. Journ. 5 Jan. 1856, p. 60. 
