NORDENSKIÖLD, SPRIDDA BIDRAG TILL SKANDINAV. MINERALOGI. 555 
tomitkristall» skulle vara orangit och att orangiten således 
skulle kristallera i det reguliära systemet. 
1858 angaf ZSCHAU !) att orangiten skulle kristallisera qva- 
dratiskt i former isomorfa med zirkonens. 
Slutligen sammanslar (1862) DES CLOIZEAUX?) thorit och 
orangit till ett species och anger gemensamt för bada, att de 
sannolikt kristallisera i det reguliära systemet, och att de i 
polariseradt ljus förhålla sig som en homogen och enkelt bry- 
tande substans. 
Knappast i nagot museum torde en sadan mängd thorit och 
orangit finnas förvarad, som i Riksmusei Mineralogiska samlin- 
gar, och dessutom var jag vid ett besök i Brevig i tillfälle att 
senomga den den dervarande mineralhandlanden WIBORGS ganska 
betydliga förrader. Jag har derigenom kunnat granska flere tem- 
ligen tydliga kristaller, hvilka alla bekräftade ZscHAu’s asigt, 
att det numera amorfa mineralet, ursprungligen tillhört det qva- 
dratiska systemet: 
23 & = IS OG 
Förherrskande formen grundformen. Dessutom förekommer 
äfven oop. 
Någon genomgång vanligen ej märkbar. Ibland tyckes dock 
orangiten hafva benägenhet att spjelka efter basiska planet. 
Bernie Approximativt 
s mätta. 
DEAD FD 50:02 GAM. 0 nik 1250 0 
PEIPIRE KG OMAR IE DELA so DON 8) 
PESDEN DAN SA HEN. 340 I 
LO Dt OLDER. a kar 979 52. 
Io 8 
amorft ämne, som liknar hvit, nära genomskinlig bernsten. Den 
öfvergar äfven tydligen till thorit-och större körtlar af orangit äro 
ofta på kanterna omeifna af ett mörkt thoritband. Några tyd- 
liga kristaller af thorit har det dock ej lyckats mig att påträffa. 
Visserligen har jag fere gängar erhållit stuffer etiketterade 
!) Sill. American Journal of Science and Arts II, 26, 1858, p. 359. 
°) Manuel de Mineralogie par A nes Oroızraux. Paris 1862, p. 133. 
