556 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
sasom »kristalliserad thorit», men sedan jag med möjligaste nog- 
. grannhet mätt dessa till reguliära systemet, (0; &0&) hörande 
s. k. thoritkristaller, har jag genom kemisk undersökning funnit, 
att de ej utgjordes af thorit, utan af ett för blåsrör oföränderligt, 
förmodligen pyroklorlikt mineral. Detsamma förmodar jag äfven 
vara fallet med de af DES CLoOIZAUX undersökta dodekaédriska 
»thorit kristallerna». 
De kristaller, som FORBES omnämner, hafva tydligen ut- 
gjorts af tritomit, af hvilket mineral man ofta vid Lavön träffar 
ganska tydliga, enligt all sannolikhet reguliära tetraédrar. 
Orangiten har att döma af dess med zirkon isomorfa kristall- 
form ursprungligen varit vattenfri och sammansatt enligt for- 
meln Th? Si!) eller Th Si, ehuru detta ämne sedermera upptagit 
en till två eqvivalenter vatten och förvandlats till en amorf, 
glaslik substans. Märkvärdigt är, att sa manga af de mineralier, 
som hos oss föra sällsynta jordarter, skola, såsom DES CLOIZEAUX 
visat, i optiskt hänseende förhålla sig på samma sätt som tho- 
riten, d. v. s., oaktadt deras tydliga icke reguliera kristallform, 
vara fullkomligt utar inverkan på de genomgaende ljusstralarnes 
vibrationsplaner. 
6) Melinofan. 
DES ÖOLOIZBAUX'S undersökningar af detta minerals optiska 
egenskaper fäster ett särskildt intresse vid en fullständig be- 
stämning af dess kristallform. Jag har derföre noggrannt gran- 
skat alla de exemplar af melinofan jag kunnat komma öfver, och 
äfven varit lycklig nog att bland dem finna några i den omgif- 
vande bergarten insprängda fyrsidiga taflor, begränsade af ba- 
‚siska ändytor samt spår till pyramidytor. Mineralet tillhör sa- 
!) Kristalliserad thorjord, framställd genom att i en porslinsugn smälta thor- 
jord med borax, hör ej, såsom CHYDENIUS och jag i början ansågo för sanno- 
likt (Öfversigt af K. Vet.-Akademiens Förhandlingar 17:de årg. 1860, p. 133), 
till det qvadratiska, utan såsom jag genom flere sednare försök funnit, till 
det reguliera systemet. Kristallerna bilda nämligen optiskt enkelt brytande 
kuber. Thorjorden torde derföre fortfarande böra betraktas, såsom en mon- 
oxid, 1 motsats till zirkonsyran (Zr) som på samma sätt framställd alltid er- 
hålles kristalliserad 1 qvadratiska former, isomorfa med rutilens. 
