NORDENSKIÖLD, SPRIDDA BIDRAG TILL SKANDINAV. MINERALOGI. FÖ 
lunda ej det hexagonala, utan det qvadratiska systemet. Enligt 
mätningar, hvilka dock äro ytterst approximativa, förhåller sig: 
; abe DEZE. 
Kristallerna (fig. 6) äro begränsade af 
op(e), P(p);, Ysp(gq). Nagra prisniytor tyckas ej förekomma, men 
väl spår till åtskilliga ej bestämbara pyramidytor af andra ord- 
ningen och ditetragonala pyramidytor. 
Beräknade. Approxim. mätta. 
ee 1320 9 
cr 159 I re | IT 
Melinofan förekommer i trakten af Brevig, företrädesvis 
vid Stockö, och bildar alltid kristalltaflor insprängda tillsammans 
med erdmannit, zirkon, eleolit m. m. i en ganska hard och tät 
ortoklas. Kristallerna äro dock alldeles ofullständigt utbildade 
och dessutom sa sköra, att man endast ganska sällan kan erhalla 
en af flera kantytor begränsad talla. 
En större körtel af melinofan spjelker sönder efter afsön- 
dringsytor (ej genomgargsytor) parallela med op. Vinkelrätt 
emot denna yta visar melinofanen i flere riktningar tecken till 
senomgangsytor, hvilka tyckas vara parallela med op och op «. 
7) Leukofan. 
Var kännedom om leukofanens kristallform är ännu ganska 
ofullständig. WALLMARK anger!) »att man ur detta mineral 
kan utsla ett fyrsidigt prisma med vinklar af 53% 24.7 och 
36° 26.3, som synes tillhöra det triklinometriska systemet». Op- 
tiska undersökningar af DES ÜLOIZEAUX och BROOKE visa 
 deremot, att mineralet i polariseradt ljus ger ett ringsystem 
liknande topasens, och att mineralet derföre tillhör det rombiska 
systemet. Till samma resultat tyckes äfven GREGS?) och 
MILLERS mätningar a en väl utbildad ehuru för vinkelmätningar 
alltför stor kristall föra. I säfall måste man dock, såsom DANA 5) 
anmärker, antaga, att till följd af kristallens storlek fel blifvit be- 
!) BERZELII årsberättelse 1841, p. 131. 
?) Philosophical Magazin (4) 1855 IX, p. 510. 
°) SILLIMAN, American Journal of Science and Arts (2) 1856 XXI, p. 203. 
