562 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
/ 
Kristallerna äro insprängda i ortoklas, eleolit, katapleiit, 
:leukofan, brevicit m. m. samt sällan tydligt utbildade. Några 
i leukofan insprängda kristaller af 5—10 mm. längd hade det 
i fig. 10 och 11 utbildade utseendet, en större kristall, insprängd 
1 ortoklas, visade den 1 fig. 12 framställda kombinationen. 
Approx. mätta. “Beräknade. 
bysto le een 150° 26° 
», 52. | 
149% 44 
15800 DI acc. ne No an 
bERORHED AN! STEG 
» 19 
1STD ORG UR alt 1369 5Y 
[097 0) VORE un 9 1489 I 
1479 42 
IE br RR Rea Sea 1489 4 
2 3100. ooo UNO SV N ET 509 85 
[DE TEN SUR AR 1200 FIRA RER . 1240 34 
Dran seti aan Rare ee 1349 4 
bishazzs ame tuhs: 142° 43' 
143° 39 
143 al nr de Ir 144° I 
De ungern ul DI. nn. Selm FOLKETS 
RR (ON sb RA 1292 RK RAT 1290825) 
SHE N Ba TEN ie 74° 51. 
Astrofylliten tyckes vara en nära hypersten staende rom- 
bisk augitart. 
11) Pyrosmalit. 
De uppgifter, som vi hittills erhallit angaende pyrosmalitens 
kristallform, äro hvarandra något motsägande. HAIDINGER an- 
ger !), att de sexsidiga prismorna äro afstympade af en pyramid 
I 
!) HAIDINGER: Handbuch d. best. Miner, s. 523. Hörnzs (das Mohsische mineral- 
system 1847, p. 58) tillskrifver med orätt dessa mätningar Hausmann. 
