IGELSTRÖM, BIDR. TILL KÄNNED. OM ÖREBRO LÄNS MINERALIER. 895 
Siderit (jernspat) innehållande, enligt min analys, 7,7 proc. 
jernoxidul. 
Hematit (jernglans). 
Längviks jernmalmsskärpning, belägen 4 mil söder från Sjö- 
grufvan, innehåller: 
Hematit (kornig blodsten), askgrå tephroit i kalk, o. s. v. 
Halftroberg och Tapreberg äro 2:ne, hvar för sig benämnda, 
orufvefält, men som egentligen utgöra en sammanhängande rad 
af en mängd från vester till öster sig utsträckande malmlager, 
af hvilka flera bearbetats till ett djup af omkring 200—300 fot. 
Malmen (magnetit) är i Halftroberg bäst, med malakolit, epidot, 
kalkspat, o. s. v. som gångarter, men i Tapreberg till en del 
oartad af svafvelkis. 
Finnbergs grufvor. Dessa stora, till en del 500 fot djupa, 
grufvor, ligga ej langt från förenämnde, och hysa en mycket god- 
sangen magnetisk jernmälm med de vanliga gängarterna malakolit, 
epidot, kalkspat, o. s. v., men man finner dessutom jernspat (si- 
derit) eller mahända rättare sagdt en jern- och manganoxidul- 
haltig kalkspat i malmen, hvilken, enligt min analys innehåller 
12,54 proc. jernoxidul. Hällflintan är vid Finnberg mycket ka- 
rakteristisk utbildad till en tät rödaktigt färgad massa. Öfver 
denna hällflinta är analysen införd i »HISINGERS handbok för 
resande mineraloger i Sverige». HISINGER uppgifver äfven att 
vid Finnberg skall finnas grön och violett tät Flusspat, men 
detta mineral har jag ej der sett. 
Kalkugns jerngrufva innehåller liten tillgång af magnetit, 
men malmen är mycket lättsmält och ger ett godt jern, af orsak 
att den ligger i jern- och manganoxidulhaltig kalksten. 
Malängs eller Lohälls jerngrufva innehåller blott litet jern- 
malm (magnetit), men af god beskaffenhet. Gångarterna äro de 
vanliga. I grannskapet finnes en jernhaltig kalksten, som inne- 
haller 5,10 proc. jernoxidul. 
Finhults jerngrufva, mindre, innehåller mycket jernspat 
(siderit), med 27 proc. jernoxidul- och 2 proc. manganoxidulhalt, 
enligt min analys. Denna jernspat broncerar sig starkt i luften. 
