862 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
merna omgifvas af hälleflinta, såsom utgörande socknens all- 
männa bergart. Uppfordringen af jermalm utgör öfver hela 
socknen, nu för tiden, vanligen omkring 170,000 centner 
Jerngrufvor. Gröndalsfältet utgöres af manga malmlager 
saende efter en V.—ÖOstlig linia, skärande öfver landsvägen emel- 
lan Sikfors och Hjulsjö kyrka. Malmen är vanligen ganska 
godartad, förande ljusgrön malakolit, epidot, granat och kalkspat 
sasom gangarter. Man finner icke nagra märkvärdiga mineralier i 
detta fält utom vid Nätkärnsberg, der väl utbildade octaedriska 
pyrikrystaller sitta i talk. HISINGER har analyserat en »släpps- 
köl» 1 Gröndalsfältet med följande resultat: 
DIN NEN EN RN 30,312. 
| PETE le Mi 23,593 
3) Be Br a a Baer A a habs 19,231 
I 1 Kor BEA Be Rd Al BEL 3 a 9,620 
a EEE a u Er TEEN RER 14,230 
Vi Se Eee ER BR ART. UNI MER 0,250 
EL SEN BI ANS NE NR NER 1,081 
I9,317. 
Detta är tydligen en klorit af egendomlig sammansättning. 
Sirsjöberg är egentligen en utsträckning i vester af Grön- 
dalsfältet, men malmen är mera godartad och lättsmält. Det 
består af blott en enda större grufva, men som nu är igenrasad 
och ödelagd. 
Rotkoppsberget är en större grufva, belägen nära Bredsjö 
bruk. Malmen rik, med vanliga gångarter af ljusgrön malakolit, 
granat, kalkspat, o. s. v., men en del oartad af pyrit. 
Ösjöberg, Kärrgrufvan och Kolningsberg ligga på en och 
samma lagersträckning, som går från V. till Ö. En del malm 
oartad ar pyrit. Gangarter: 
Malakolıt. 
Specksten. 
Talk. 
Asbest. 
