304 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
Beryll i stora 6-sidiga prismer, grönaktiga, halft genom- 
skinliga, sittande i grofkorniga granitgangar, som genomskära 
malmlagret. 
Turmalin i stora svarta krystaller, äfven sittande i granit- 
gangar. 
Fluorit (fHusspat) i octaedriska smärre krystaller, sittande 
i drushal i kalksten. Dessa krystaller voro inuti metamorfose- 
rade till en hvit jordartad massa. 
Stribergs-, Prästabergs- och Mossabergsfälten (Nora), äro 
betydliga och lemna årligen omkring 400,000 centner malm. 
Malmen är en qvarzig bladsten. Qvarzen i densamma före- 
kommer i parallela ränder, så att den derigenom far ett eget 
randigt utseende. Grofkorniga granitgangar genomskära stundom 
malmlagren, så att man derföre på varpen ofta finner stora 
massor af nästan ren orthoklas samt storbladig glimmer. Märk- 
ligt är att L. RINMAN i Stribergsmalmen funnit cerium, men 
man vet ej i hvilken förening denna metall befinner sig. Då 
qvarzränderna stundom ersättas af en brun jernrik granat, så 
kunde det måhända vara denna som innehåller nämnde metall. 
Vid Svartbergs grufvor, belägna nära Striberget, är malmen 
magnetit med ljusgrön malakolit, svart storbladigt hornblende, 
strålsten, klorit, o. s. v. såsom gångarter. Denna malm går sa- 
ledes enbart på masugnen. 
Lemåseberget (Nora). Uppfordringen omkring 100,000 cent- 
ner. Malmen är dels randig qvarzig blodsten, dels magnetit. 
Här finnes: 
Jernspat som är vackert krystalliserad i små hvitgula och 
brunröda rhomboedrar, sittande i drushal i sjelfva malmen. 
Bergbeck (asphalt). Qvarz och kalkspatskrystaller, m. m. 
Glipsegrufvun (Nora). Malmen magnetit med ljusgrön mala- 
kolit 0. 8. V. 
Lönnäse grufvor. Malmen magnetit med ljusgrön malakolit 
m. m. såsom gangarter.. En del malm mycket oartad af pyrit. 
Hållstaberget, 2:ne mindre grufvor. Malmen mägnetit, qvar- 
zig, fattig. 
