IGELSTRÖM, BIDR. TILL KÄNNED. OM ÖREBRO LÄNS MINERALIER. 867 
versigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1856, 
häft. 9 pag. 205); och då den dessutom innehåller kalkspat som 
hufvudsakligt gångmineral, så användes den allmänt som en ut- 
märkt beskickningsmalm till de andra, i allmänhet qvarziga, 
Noramalmerna. En olägenhet vidlader dock Wikersmalmen och 
det är, att vara svafvelhaltig, men denna olägenhet söker man 
bekämpa genom en omsorgsfull rostning. 
Quistbro socken. 
I denna socken finnes det af ålder bearbetade, men numera 
nästan fullkomligt ödelagda Kronebergs grufvefält. Detta bestar 
af en mängd 4 mil i längd och 4 mil i bredd, större och mindre 
grufvor. Allmänna bergarten, i hvilken malmlagren ligga, är 
hälleflinta. Malmen är svartmalm (magnetit) och gångarterna 
klorit, ljusgrön malakolit, epidot, granat, kalkspat, o. s. v. Gruf- 
vorna äro i allmänhet föga eller intet besvärade af oarter, och 
jernprocenten kan i allmänhet antagas till 50 eller några och 
50. Då de ej äro bearbetade till öfver 300 fots djup bör det 
kunna antagas, att Kronebergs grufvefält är en framtida ej obe- 
tydlig tillgång, ehuru omständigheterna gjort, att kringliggande 
bruk ej nu kommit att betjena sig af dessa tillgångar. 
Följande grufvor och mineralieställen af Kronebergs distrikt, 
och inom Qvistbro socken, äro af mig besökta: 
Hagaberget är en af de största af Kronebergsgrufvorna. 
Malmlagret stryker i W.—0., har en längdutsträckning af om- 
kring 200 fot samt mägtighet af omkring 18. 
Grufvan som nu är under arbete lemnar ärligen 5 a 6,000 
centner af en god lättsmält malın. 
Lundagrufvan ligger omkring 3 a 4,000 fot östligare än 
Hagaberget, men den synes vara anlagd pa utsträckningen ar 
det sistnämndes lager. Malmen och gängarterna äro ocksa af 
samma beskaffenhet, men tillgången mindre; dessutom innehåller 
malmen orthoklas och är mindre jernhaltig. 
Tätt norr om Lundagrufvan finnes kalkstenslager, och mär- 
kes brucit i spridda blad i kalken. 
