870 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
Stripa den förnämsta jerngrufvan inom socknen, med en 
arlig uppfordring af omkring 220,000 centner malm. Malm- 
lagret är flera famnar mägtigt och af omkring 200 fot i längd. 
Malmen blodsten med qvarz såsom hufvudgangart. Jernpro- 
centen omkring 50. 
Gränshyttefältet består af många grufvor under namn af 
Glitter-, Gullblanka-, Moss- och Danshyttegrufvor, Eng-, Appel-, 
Hällsjö-, Amalia-, Kattfalls-, Kramp-, Turebergs- och Stor- 
grufvan, m. fl., och årliga uppforingen i detta fält är omkring 
10,000 centner. | 
Malmen i Gränshyttefältet är dels magnetit, dels blodsten. 
Största lagermägtigheten hos malmen är 24 fot (Glittergrufvan). 
Den utbringade jernprocenten omkring 50, och äro malmernas 
hufvudgangart qvarz, så att de fordra kalktillsats på masugnen. 
Några, sasom Gullblanka-, Moss- och Danshyttegrufvorna äro 
oartade af svafvelkis, hvarföre dessa erfordra en stark rostning 
(för att aflägsna svaflet), innan de kunna uppsättas a masugnen. 
Följande mineralier äro anmärkta 1 dessa grufvor: 
Molybdenit (Molybdenglans) i Gullbacka och Hällsjö. 
Hornblende, storbladigt, i Appelgrufvorna. 
Chalkopyrit i Amalia. 
Epidot. Kattfalls. 
Malakolit, mycket storbladig. Krampgrufvorna. 
Rthodonit, mycket. Storgrufvan. 
Schejferit? Storgrufvan. 
I samma streck med Stripa, vester ut, ligga Kränkfalls- 
och Kosgrufvan, m. fl. mindre grufvor, i hvilka malmen är dels 
magnetit, med malakolit och kalk såsom gångarter, dels ock 
blodsten med qvarz. 
Sybergets grufvor, belägna omkring 4 mil vester ut från 
Guldsmedshyttan, 10 tili antalet äro små. Malmen en blandning 
af magnetit och blodsten. Gängarterna: qvarz, ljusgrön mala- 
kolit och epidot. Gangarterna utblanda malmen till så stor mängd, 
att den derigenom får en låg jernprocent (35); för öfrigt sma 
