IGELSTRÖM, BIDR. TILL KÄNNED. OM ÖREBRO LÄNS MINERALIER. 877 
Jernskärpningen på skogen emellan Degerfors bruk och Öls- 
boda. Den malm som här finnes är starkt magnetit (eller titan- 
jern) sprängda hyperitmassor. Deraf finnes god tillgång. Jern- 
procenten hos dessa massor torde i sin helhet (utan sofring) 
kunna antagas uppgå till 35 procent. Afven nordost från Deger- 
fors finnas dylika massor, på hvilka man fordom skärpt. 
Nära Svartå bruk finnas 2:ne gamla jernmalmsgrufvor af 
dels magnetit, dels ock af blodsten, hvilka man fordom bear- 
betat, och hvilka äro så stora att man till dem haft en lång 
konstregla samt särskildt anslagen grufveskog. Malmen i dessa 
orufvor synes mig väl vara ganska godgangen, men deremot till- 
gången tvifvelaktig. Malmen bildar lager 1 vanlig" gneiss. Dess 
sangarter klorit och ljusgrön malakolit. 
I de öfriga socknar, som jag icke besökt, upptager Hısın- 
GER följande mineralier (HISINGERS handbok för resande minera- 
loger i Sverige): S 
Winteräsa. socken. Hesselkulla jerngrufvor innehålla: 
RRöktopaskrystaller. Ged. koppar i kalksten, fluorit, kalkspat- 
krystaller, granat, epidot, orthoklas, skapolit (ekebergit), arseno- 
pyrit. 
Axbergs socken. Här finnes den bekanta Dylta svafvelkis 
(pyrit) grufvan, af hvilken man producerar svafvel, rödfärg och 
jernvitriol. 
Hammar socken. Wena koboltgrufvor. Koboltglans Y). Wis- 
mutglans. I kalkbrott vid Dalmark kondrodit och pargasit. 
Glanshammar. Galenit, chalkopyrit och arsenopyrit. 
Svennevad. Gryts kopparverk. I ett berg på Emma hem- 
mans mark 6- och 9-sidiga turmalinkristaller. | 
!) De under sednare åren i Hammar socken, nära Askersund, bearbetade Ämme- 
bergs betydliga zinkgrufvor, upptages ej af HISInGER, troligen derföre att 
dessa tillgångar under HISINGERS tid ej bearbetades eller ansågs allmänt vara 
af noll och intet värde. 
Öfvers. af K. Vet.-Ak. Förh. Årg. 27. N:o 7. 18 
