A. STUXBERG, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS MYRIOPODOLOGI. 895 
fl. st.), Upsala och Gotland (Botaniska Trädgården 1 Visby, Stenstu 
i Vesterhejde, samt Haugröna i Fleringe socken). 
4. AIulus pusillus Leach 1814. 
Syn.: 1814. Julus pusilus LEACH, Trans. Linn. Soc., vol. XI, 
pag. 379. 
1817. » » LeaAcH, Zool. Miscell., T. III, pag. 35. 
1847. » » GERVAIS, Hist. Nat. des Ins. Apteres, 
T. IV. pag. 142. 
1857. » Bolei AM Stein, Myriapoden und Crust. 
Graubündens (Jahresb. der naturforsch. 
(zesellsch. Graubündens), pag. 133. 
1866. » » v. Porata, Sveriges Myriap. Ordn. 
Diplopoda, pag. 29. 
1868. »  pusillus MBEINERT, Danmarks Chilogn. (1. c.), 
page. 10. 
1869. » » Vv. PORATH, Zool. Resa etc. (1. ec.) 
pag. 648. 
Non: 1847. TITulus Boleti C. Koch, Syst. der Myriapoden, 
pag. 109. 
1863. » » €. Koch, Die Myriapoden, Bd II, 
pag. 84, fig. 207. 
Kropp jemntjock, spridt härbärande. 
Hufvud försedt med en ytterst fin hjessfäara samt tvenne här- 
bärande hjessgropar. 
Ogon triangulära, bestående af 24 (högst sällan 25) tydliga, 
longitudinelt ställda och sexradade oceller. 
Antenner knappt märkbart längre än kroppshöjden. 
Halssköldens sidodelar spetsvinkligt utdragna, afrundade, med 
en eller ingen strimma). 
Segmentens framdel glatt, sällan med otydliga spridda strimmor; 
deras bakdel grundt och tätt färad af strimmor, som icke na seg- 
mentens bakkant. Sutur rät. På segmentens bakdel finnas få och 
spridda, korta hår. | 
Foramina repugnatoria ytterst fina, belägna tätt invid under- 
segmentens gränsskilnad. 
Analvalvler klädda med flera temligen långa och tjocka hår, 
icke marginerade. ; 
Längd 8—12 m.m. — Segmenten 29—34. 
Färg svartbrun med tvenne blekare längsband kring ryggens 
midtellinie. Halsskölden och hufvudet — ıned undantag af ett ofvan 
antennerna, imellan ögonen alltid förekommande tvärband — marmo- 
rerade såsom hos föregående arten. Hos icke fullt utfärgade indi- 
vider äro de bakersta segmenten ofta också marmorerade. 
') Så nästan utan undantag hos de hundradetals exemplar, som jag undersökt. 
Blott hos tvenne individer har jag funnit halsskölden försedd nederst med 
en längre fåra och derofvan med 2—3 korta, men ganska djupa och tydliga 
strimmor. | 
