A. STUXBERG, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS MYRIOPODOLOGI. 899 
Foramina repugnatoria små, belägna tätt imtill eller på under-, 
segmentens tvärsutur. , 
Analvalvlerna med vanligen 3 par hår, för öfrigt glatta, icke 
marginerade. Ändsegmentets process, kortare än de bäda Rorerseide 
arternas, är i spetsen svälld och utskickar frän den ett par mer 
eller mindre korta hår. 
Längd 17—27 m.m. — Segmenten 48—58. 
Färgen, liksom hos Chilognatherna i allmänhet mer eller mindre 
vexlande, är mestadels gråbrun, stötande än mera 1 brunt än i 
grönt. Städse genomlyser på hvardera kroppssidan en rad mörk- 
bruna stinkkörtlar, och på ryggen synes en fin mörk linie. Meren- 
dels är ock ryggen liksom afdelad af mörkare tvärband. Hufvud 
och de främre segmenten marmorerade. Ofvan antennerna, imellan 
ögonen, lakttages ett bredt band, framtill försedt med 4 eller oftast 
5 gula små fläckar. 
Förekomst. Företrädesvis under mossa och lager af rutt- 
nande vegetabilier på stenar, men äfven i murkna trädstubbar och 
under barken af sådana, har jag funnit denna myriopod flerestädes 
i Skåne och Blekinge (t. ex. Öfvedskloster, Örtofta, Belteberga, Igna- 
berga, Bjersjölagörd. Skärali, Löfvesta och Esperöd, Ringsjön och 
Stehag, Hör, Vollsjö, Frenninge, Kullaberg, Kattarps och Farhults 
socknar ete.; Carlshamn, Ronneby ete.). Tivifvelaktigt är, huruvida 
arten förekommer i nordligaste Skåne; ännu vid Ignaberga förefinnes 
den, hvarifrån den sprider sig österut genom Blekinge till Smålands 
sydöstra del, och vidare deritfrån längs Ostersjökusten mot norr. 
Man finner den sålunda mera allmänt icke blott i Skåne och ar 
kinge, utan äfven ı Smålands och Vstergötlands östligaste delar, 
Södermanland, vid Stockholm och i Upl land ätminstone till en 
bruk, hvarifrån jag sett exemplar 1 Stud. G. Eısens samling. Aline 
längs vesterhafvet sprider sig arten långt upp; jag har tagit den 
vid Kullaberg, och i Naturhistoriska Riksmuseum finnas exemplar 
deraf från nordligaste Bohuslän (Nord-Koster). I mellersta Sveriges 
provinser deremot, till och med i de sydligaste bland dem, saknas 
arten antingen helt och hållet, eller uppträder den fullkomligt spo- 
radiskt, så att säga skiljd från sitt öfriga utbredningsomräde. I 
norra Skåne (vid Hessleholm, Osby; Loshult m. fl. st.) har jag icke 
kunnat finna den; ej heller i sydliga Småland (vid Elmhult, Råshult, 
Vexjö, Alfvesta, Sandsjö och Säfsjö) kunde den, oaktadt noggrann 
undersökning af lokalerna, anträffas — blott i Vetterns närhet, i 
grannskapet af Jönköping har Dr v. PORATH funnit den vid Vista 
Ive = I Vestergötland tycktes arten saknas på Mösse- och Ålle- 
berg; deremot eger jag exemplar från landskapets vestligaste delar, 
såsom: Alingsås, Halle- och Hunne-berg, Kinnekulle. För det vest- 
liga Östersbuend känner jag ej mer än en fyndort, nämligen Omberg. 
På östersjö-öarne Öland och Gotland uppträder den Hide lan 
och talrikt, men saknas, märkligt nog, på Gotska Sandön. 
