A. STUXBERG, BIDRAG TILL SKANDINAVIENS MYRIOPODOLOGI. 901 
9, Iulus fallax MEinErRt 1868. 
Syn.: 1866. Julus ferrugineus v. PORATH, Sverig. Myriap. Diplo- 
poda, pag. 25. 
1868. » Fallax MEInERT, Danm. Chilogn. (1 c.), 
pag. 15. 
1869. » » Vv. PORATH, Zool. Resa etc. (1. e.), 
pag. 646. 
Non: 1828. Julus ferrugineus C. Koch, Deutschl. Crust., 
Myriap. und Arachn., Heft 
22, Jall HG 
1857. » » AM STEIN, Myriap. und Crust. 
Graubündens (1. c.), pag. 134. 
Kropp temligen smärt och långlagd, framtill med få, baktill 
med många och långa hår. 
Hufvud med ingen eller otydlig hjessfåra samt tvenne härbä- 
sade hjessgropar. 
Ögon rundadt idlemeulin. bildade af 44 i åtta rader satta 
oceller. 
Antenner längre än kroppshöjden (ungefär som 11: 10). 
Halssköldens sidodelar föga utdragna, rundade, baktill med 
några kortare fina strimmor ofvan en längre och djupare sidostrimma. 
Segmentens framdel glatt, deras bakdel temligen tätt och djupt 
farad af. strimmor, som icke na bakkanten. De främre segmenten 
äro 1 bakkanten försedda med få och korta hår; bakåt tilltaga dessa 
hår såväl i längd som i antal. 
Foramina repognatoria belägna långt bakom undersegmentens 
tvärsutur. Sutur mer eller mindre rät. 
Analvalvler, åtminstone omkring analspringan, med många och 
långa, fina hår, icke marginerade. Andsegmentets process lång 
och rak. 
Längd 20—25 m.m. -- Segmenten 48—55 
Färg mörkbrun, glänsande, mycket lik följande artens. 
Förekomst. TIulus fallax MEINERT förekommer på fuktiga, 
skuggrika ställen och synes icke vara så särdeles allmän, åtminstone 
finner man icke många individer på samma gång. De exemplar, 
som jag äger, äro från Skåne, Blekinge och Gotland. Från det 
öfriga Sverige känner jag den icke; men måhända är dess utbred- 
ning inom värt land ej så inskränkt. At arten har nämligen icke 
ännu egnats någon synnerlig uppmärksamhet, särskilt hvad beträffar 
dess geogratfiska” utbredning, ty den har snart sagdt hitintills varıt 
örvesdad: med imedielletenn individer af I. terrestris LIN., så med 
hänsyn till habitus som till färgteckning. 
10. JIulus terrestris Linn& (ad partem) 1758. 
Syn.: 1758. Julus terrestris LINNE, Systema Nature, ed. X, Tom. 
I, pag. 639 (ad partem). ; 
