902 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
Syn.: 1761. Julus terrestris LINNE, Fauna Suecica, ed. 2, pag. 501 
(ad partem). 
1814. » » EACH) Trans. Linn. Soc., vol. XI 
pag. 378. 
1817. » » LsaAcH, Zool. Miscell., T. III, pag. 34. 
1838. » » C. Koca, Deutschl. Crust., Myriap. 
und Arachn., ‚left 22, ja Hi 
1847. » » Gervaıs, Hist. Nat. des Ins. Apteres, 
T. IV, pag. 140. 
1866. »  fasciatus v. PoRATH, Sverig. Myriap. Diplo- 
poda, pag. 23. 
1866. »  terrestris v. PoRATH, Sverig. Myriap. Diplo- 
poda, pag. 27. 
1868. » » MEINERT, Danmarks Chilogn. (1. e.), 
pag. 16. 
1869. » » v. PorATH, Zool. Resa etc. (ih e.), 
pag. 647. 
Kropp temligen tjock, i segmentens bakre kant försedd med 
hår, hvilka på kroppens främre del äro få och korta, men baktill 
blifva flere och längre. 
Hufvudet med en fin hjessfåra och tvenne härbärande hjess- 
gropar. 
Ogon rundadt triangulära, sammansatta af 42 i sju rader 
ställda oceller. 
Antennerna kortare än kroppshöjden (som 5: 6). 
Halssköldens - sidodelar nästan halfeirkelformiga, med en fin 
framrandsfära samt någongång ofvan denna 1—2—3 eller flera 
grunda och fina strimmor; i bakkanten är halsskölden oftast i hela 
sin bredd oregelbundet, fint nålritsad. 
Segmentens framdel glatt, bakdelen grundt och glest fårad af 
strimmor, som icke nå deras bakkant. Härklädnad, se ofvan! 
Foramina repugnatoria, liksom hos föregående arten, tydliga 
och belägna långt bakom undersegmentens tvärsutur. 
Analvalvler långt och tätt härväpnade, antingen icke eller blott 
obetydligt marginerade. Andsegmentets process lang och spetsig. 
ytterst genomskinlig. 
Längd ända till omkring 35 m.m. — Segmenten 43—399. 
Färg. Kropp vanligen enfärgad, glänsande, nästan svart; ofta 
träffar man mer eller mindre ljusa—bruna—mörka öfvergångar. Då 
exemplaren äro ljusfärgade, genomlyser på hvardera kroppssidan en 
rad af mörka stinkkörtlar, och man varseblir då också någongång 
ett ytterst fint svart längsband på ryggen, synnerligen om ryggens 
orundfärg stöter i gult }). 
!) Denna senare färgvarietet, som jag funnit nästan öfverallt i Skåne, är iden- 
tisk med Julus fasciatus v. PoRATH (non C. KocH nec AM STEIN) i 
Bidrag till kännedom om Sveriges Myriapoder. Ordningen 
Diplopoda. Sthlm 1866. | 
