910  ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
Syn.: 1844. Glomeris marginata C. Koch, Deutschl. Crust., Myriap. 
und Arachn., Heft 40, pl. 4. 
1844. » hexasticha C. KocH, Deutscl. Crust., Myriap. 
und Arachn., Heft 40, pl. 6. 
1847. » » GERVAIS, Hist. Nat. des Insectes. 
Apteres, T. IV, pag. 73. 
1847. » limbata GERVAIS, Ibidem, pag. 69, pl. 45, 
oe 
1847. » marginata GERVAIS, Ibidem, pag. 70. 
1863. » » C. Koch, Die Myriapoden, Bd I, 
pag. 109, figg. 99, 100. 
1863. » hewasticha OÖ. Koch, Die Myriapoden, Bd I, 
. pag. 124, figg. 113—115. 
1866. » limbata v. PORATH, Sverig. Myriap. Diplo- 
poda, pag. 12. 
1866. » hexasticha v. PorArH, Ibidem, pag. 13. 
1868. » marginata MEINERT, Danm. Chilogn. (1. c.), 
pag. 29. 
1869. » limbata v. PORATH, Zool. Resa ete. (I. ce.), 
pag. 645. 
Kropp ofvan starkt konvex, glänsande glatt eller ytterst fint 
instucket punkterad. 
Hufvud med glatt hjessa; nosdelen, härklädd. 
Ogon 9 på hvardera sidan, ställda i bågböjd rad. 
Antennernas längd ej hälften så stor som kroppens bredd (un- 
gefär som 11: 26). 
Halsskölden halfmänformig, i främre kanten med tvenne pä 
tvären löpande fåror; dess sidodelar långt utdragna. 
Andra segmentet framtill med tvenne parallela, fina strimmor 
och en mellan dem befintlig upphöjning eller list; från dess sido- 
delar sträcka sig dessutom uppåt tvenne andra strimmor, hvilka 
blindt försvinna, så att de icke nå segmentets midt. 
De öfriga segmentens sidodelar äro i främre kanten fårade ar 
några (vanligen 4—5) ömsom kortare, ömsom längre strimmor. 
Längd: 2 ända till 18 m.m.; ot 11 m.m. 
Färg. Hufvud med ögon och antenner svarta. Ryggsköldarne 
glänsande svarta, 1 bakre kanten ljusgula (likaså stundom 2:dra seg- 
mentets främre kant, isynnerhet hos mycket stora exemplar). Buk 
smutsigt grå, midtelpartiet ljusare; fötter mera mörkfärgade. 
Sådan, som färgteckningen här blifvit beskrifven, framträder den 
hos fertalet individer af vår skandinaviske Glomeris. Men här före- 
kommer också, fast mera sällan, en annan färgvarietet, som i sin 
typiska renhet blifvit af alla författare, med undantag endast af 
MEINERT och efter honom v. PORATH, upptagen såsom egen art 
under namn af Gl. hexasticha BRANDT. Det mest eller rättare 
enda karakteristiska för denna form är, att den typiskt har brun 
rygg med 4 eller 6 rader snedt ställda, ljusare fläckar. — Men 
förutom den omständigheten, att talrika öfvergångar i färg förefinnas 
