LINDSTRÖM, OM OPERKULARBILDNINGEN HOS KORALLER. 925 
polypens fjällbetäckning får betraktas som en ectodermisk bild- 
ning, sa måste ensamt de kalkspieul&, hvilka äro sa ymnigt 
spridda i polypens inre, mjuka delar och hvilka äro helt olika 
de spicule som sammansätta fjällen och operkelvalvlerna, hos 
Primnoerna utgöra det enda som representerar öfriga Antho- 
 zoers sklerenchyma eller polyparium. En bildning, homolog till 
någon del med dessa ectodermiska fjäll hos Primnoerna, torde 
vara att finna i den betäckning, som omgifver polypariet hos 
Cyathophyllum (Pholidophyllum) Lovéni M. Epv. & H.'), Väl 
bibehållna exemplar af denna ymnigt förekommande och vidt 
utbredda rugos bära utanpå epitheca tätt sittande rader af små 
(0,5 millim.), mycket tunna fjäll, af oregelbunden kretsform, 
tätt sammanpackade längsefter coste. Det finnes tva fjällrader 
på hvarje costa, ty dessa äro dubbla eller genom en grund 
ränna delade i tvenne hälfter. Hvarje costalhälft är således 
försedd med sin fjällrad. De tvenne fjällraderna på hvarje costa 
mötas i en trubbig vinkel, med spetsen riktad nedåt. Detta 
fjällens läge utanpå theca eller epitheca gifver dem karakteren 
af en exothecal bildning och erinrar mycket om det liknande 
läge, i hvilket man mänga ganger finner de fällda locken hos 
Cystiphyllum prismaticum och äfven ibland hos Goniophyllum, 
nemligen fästade utanpå epitheca (Öfvers. Vet. Ak. Förh. 1865 
pl. XXX, fig. 2, l. och 1868 pl. VI, fig. 4). Jag är följaktligen 
!) Författarne till denna art tvifla sjelfva huruvida hon skall räknas till slägtet 
Cyathophyllum (Hist. Nat. Cor. III p. 367, Brit. Foss. Coralls p. 280 pl. 
66, fig. 2). Detta tvifvel synes mig väl grundadt, då denna art i intet af- 
seende öfverensstämmer med dem, som man vanligen räknar till Cyatho- 
phyllerna. Hennes sällsamma exothekala beklädnad af fjäll hennes taggiga 
septer, hennes starkt utvecklade tabulse, de dubbla cost och den fullkom- 
liga bristen på egentligt dissepiment torde rättfärdiga hennes uppställande 
inom ett nytt slägte, för hvilket jag föreslår namnet Pholidophyllum. För 
närvarande innehåller detta endast den enda arten Ph. Lovéni, hvilken före- 
kommer i största ymnighet på Gotland, samt äfven i Ryssland (Ösel, Norge 
(Malmö i Christianiafjorden), England (Dudley o. a. ställen), N. Amerika 
(Lake Huron, S:t Josephs Island). Den finnes äfven bland blocken af skan- 
dinaviskt ursprung på Nord-Tysklands slätter, hvarifrån LUDVIG erhållit 
exemplar, hvilka han under namnen Taeniocyathus och Taeniolopas spinosa. 
afbildat i Paleontographica vol. 14, pl. 47 f. 3 och pl. 51, fig. 4. 
