960 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
= foetidus)». Hvad dermed menas är svårt att inse, och torde väl heller 
icke ur diagnosen kunna framgå. Segmenten äro till antalet omkr. 
90, stulidomt ehuru sällsynt, Ends 60. De äro alla vanligen mer eller 
mindre by dligt ringade, de bakre vanligen treringade (fe. 56 & 97). 
Anmärkning. Denna beskrifning är, som det synes, i flera 
väsentliga fall betydligt afvikande från den af HOFFMBISTER (. c. 
pag. 35) lemnade. Flera orsaker hafva dock föranledt mig att identi- 
fiera denna art med den af honom beskrifna Z. puter. Han upp- 
gifver visserligen, att gördeln innefattar 7 ringar från 23—30. Nå- 
got exemplar med 7 ringar ı gördeln har jag ej anträfrat, ej heller 
har jag någonsin funnit den börja med 24 segmentet. Då Horr- 
MEISTER ej nämner, om segmenten äro ringade eller icke, torde ej 
synnerlig vigt böra fästas vid GrUBEs anförande (die Familien 
der Anneliden, pag. 145), att segmenten äro enkla. Något exemplar 
med alla segmenten glatta och släta har jag icke haft tillfälle att 
undersöka. Äfven saknas stundom den för hvarje segment uppgifna 
ljusare ringen, isynnerhet hos ljusare eller mera else exemplar. 
Underligt synes det äfven att HOFPFFMEISTER ej tydligt angifvit bor- 
stens ovanliga inbördes läge. 
Färg. Ryggen är lifligt brun, skimrande 1 violett, bakåt lju- 
sare köttfärgad. Hvarje segment är på midten ljusare, hvilket för- 
länar masken ett gräaspräcklist utseende; detta ljusare band synes 
dock hos ljusare och mera gulfärgade exemplar stundom helt och 
hållet försvinna. Gördeln är såg eller gulröd. (Fig. 15 & 16). 
Vistelseort och lefnadssätt. I motsats till öfriga skandi- 
naviska arter uppehäller sig denna, den minsta af alla, företrädesvis 
i den murknade veden af, samt under barken pä gamla stubbar. Stundom 
träffar man honom äfven under multnande löf eller under mossa på 
berghällar och stenar; så isynnerhet i fjellen. I sjelfva myllan eller 
djupare ned 1 jorden träffas den högst sällan. Den är liflig och snabb, 
och då man lösbryter den lossnande barken på stubbar och träd- 
stammar, skyndar den ofta att med stor snabbhet gömma sig i de 
gångar, den gräft sig i sjelfva den lösa och murknade veden. 
Utbredning. Denna art förekommer mindre allmänt i Skane, 
Blekinge, Vestergötland, Södermanland, Upland samt på Gotland och 
Gotska Sandön. I Norge har jag funnit den vid Drammen samt i 
Valdersdalen (2—3,000' öfver hafvet), äfven har jag haft tillfälle se 
exemplar från Tromsö, samlade af Prof. F. A. Smitt. I Tyskland, ät- 
minstone i norra delen, är den troligen allmän. I England deremot 
har JoHNSTON endast sett ett exemplar, dock förmodar han, att den 
derstädes icke är sällsynt. 
5. Lumbricus foetidus (SAVIGNY) 1828. 
 Syn.: 1828. ZEnterion foetidum SAVIGNY, CUVIER, Hist. d. Prog. d. 
Sc. nat. Sec. per. Tom. 4. pag. 14. 
Paris 1828. 
