996 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
sedan gå till fots vidare. Det gick nu raskare framåt ehuru länge 
nog öfver en lika oländig terräng som förut. Isen blef dock 
småningom jemnare men genomskars istället af stora, bottenlösa 
klyftor, hvilka man antingen måste med tung börda på ryggen hoppa 
öfver, och ve då den som tagit ett felsteg, eller ock med en 
stor omväg kringgå. Efter 2:ne timmars vandring upphörde 
äfven denna klyftregion. En likartad terräng mötte oss dock under 
vandringen vidare ganska ofta, ehuru ej af någon synnerlig ut- 
sträckning. Vi voro nu på en höjd af öfver 800 fot öfver hafvet. 
Längre in var isens yta, på de tidtals återkommande sprick- 
trakterna när, snarlik ytan af ett stormupprördt, plötsligen i 
köldens bojor fängsladt haf. Stigningen inat var fortfarande 
ganska märkbar, ehuru ofta afbruten af grunda skalformiga 
fördjupningar, hvilkas midt upptogs af en eller flere sjöar 
eller dammar utan synbart utlopp, ehuru de emottogo vattnet 
från otaliga längs med fördjupningens sidor nedlöpande elfvar. 
Dessa elfvar lade flerestädes ett visserligen ej farligt, men dock 
ofta lika tidsödande hinder för var fortkomst som klyftorna — 
med den skillnad dock, att de ej återkommo så ofta, hvaremot 
omvägarne för att passera dem måste göras så mycket längre. 
Under hela var isvandring hade vi ett oafbrutet klart väder, 
ofta varsnades på himlen ej ens den ringaste molntapp. Vär- 
men var för den klädsel vi buro kännbar, i skuggan nära isen 
naturligtvis föga öfver 0”, högre upp i skuggan ända till 7 å 3”, 
i solen ända till 25 a 30° C. Efter solnedgången fröso der- 
emot vattenpölarne och natten blef derföre ganska kall. Något 
tält hade vi icke med oss och, oaktadt vårt parti bestod 
af fyra man, endast 2:ne vanliga sofsäckar. De voro öppna i 
hvardera ändan, så att 2:ne personer kunde, ehuru med stor 
svarighet, med fötterna mot hvarandra pressa sig in i säcken. 
Bädden blef dock sålunda med ojemn is till underlag så obeqväm, 
att man efter någon timmas sömn vaknade af värk i de af den 
tränga sofsäcken tätt hopspända lederna, och då endast en tunn 
> pressenning låg emellan isen och sofsäcken, blef bädden äfven 
göran SN 3 : no a 3 R 
SSI were kall för den mot isen hvilande sidan, hvilket de före 
> MC V 
MA - ; 
3 FÅ 
Bar A 
våt Rv 
Dee RN. 
is Ba} 
si u 
> är u. A 
u 
