1000 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1870. 
Den i mängd förekommande arten har formen af en kort 
icke förgrenad tråd, bestående af i en enkel rad anordnade 
celler. Antalet celler i hvarje tråd är 2, 4, 8 eller högst 16. 
Trådar af 4 och 8 celler äro de vanligaste. Ganska ofta upp- 
träder arten såsom en ensam cell. Vanligen ligga tradarne något 
krökta, stundom då cellantalet är 16 bildande en ordentlig half- 
cirkel. Tvåtalet eller en multipel deraf såsom norm för cell- 
antalet i de särskilda trådarna har sin grund i den regelbundet 
fortskridande tudelning af cellerna, hvarigenom deras förökning 
försiggår. Sammanhanget mellan cellerna är desto lösare ju 
äldre skiljeväggarna blifva, i det de äldre membranerna antaga 
en lösare konsistens. Hos en tråd bestående af 16 celler loss- 
nar således förbindelsen mellan den 8:de och 9:de cellen snart 
och hos de två derigenom uppkomna är sammanhanget mellan 
4:de och 5:te cellen, svagare än mellan 2:dra och 3:dje eller 
6:te och 7:de. Trådarna ligga derföre ofta något knäböjda. 
Cellernas diameter är 0,008—0,012 m.m. och längden 0,016 
—0,04 m.m. Enstaka celler kunna uppna en längd af 0,065 
m.m. och bredd 0,015 m.m. under det en stor mängd andra en- 
samma celler förekomma af ringa storlek, från klotrunda af blott 
0,006 m.m. diameter till dem af vanlig form och storlek. Som 
cellerna stöta intill hvarandra med mer eller mindre afrundade 
bottnar, finnes der mellan dem en insnörning, hvilken blir tydli- 
gare alltefter som förbindelsen dem emellan med tiden blir lö- 
sare. Membranen är tunn och hyalin och dess yttersta lager 
(rester af modercellernas efter delningen förändrade membraner) 
är af en nästan slemmig konsistens, hvarigenom cellerna någon 
tid sammanhållas. Cellinnehållet döljes till en del af ett mörkt 
purpurbrunt färgämne, hvilket hos torkade celler vid befuktning 
ögonblickligen utflyter. Midten af cellerna upptages af en aflang 
eller cylindrisk klorofyllmassa med något oregelbunden begräns- 
ning, 1 hvars ända tvenne rundade kärnformiga kroppar ligga in- 
bäddade, hvilka i allmänhet först tydligt framträda för ögat 
efter färgämnets aflägsnande genom reagentier. Nagongang träffar 
man fyra dylika kroppar i en cell eller ock blott en enda, det 
